Справа № 200/427/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року справа №200/427/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року (повне судове рішення складено 08 серпня 2022 року у м. Слов`янську) у справі № 200/427/22 (суддя в І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 19914-19095/Б-15/8-0500/21 від 07.12.2021 про відмову в врахуванні для перерахування пенсії заробітної плати, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000;

- зобов`язати відповідача, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву від 29.04.2021 про перерахунок пенсії згідно статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) та врахувати з дня звернення, тобто з 29.06.2021 для обчислення пенсії заробітну плату, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно не врахував при визначенні розміру пенсії позивача надані довідки про заробітну плату, посилаючись на перебування підприємства, що їх видало, на непідконтрольній органам державної влади України території. За змістом позову такими діями відповідача порушено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Позивач вважала, що видані на окупованих територіях документи мають прийматись органами пенсійного фонду під час обчислення пенсії, оскільки наслідком їх неприйняття є негативний вплив на права особи, про що свідчить судова практика Європейського суду з прав людини та національних судів, у тому числі Верховного Суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно статті 40 Закону № 1058-IV та неврахування з дня звернення ОСОБА_1 , тобто з 29.06.2021, для обчислення пенсії заробітну плату, яку отримувала ОСОБА_1 згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 19914-19095/Б-15/8-0500/21 від 07.12.2021 про відмову в врахуванні для перерахування пенсії заробітної плати, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 29.04.2021 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно статті 40 Закону № 1058-IV та врахувати з дня звернення, тобто з 29.06.2021 для обчислення пенсії заробітну плату, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначив, що довідки про заробітну плату, видані підприємством, що розташовано на тимчасово непідконтрольній українській владі території - у м. Донецьк неможливо прийняти виходячи із приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Так, всі видані на непідконтрольній українській владі території документи є недійсними та не мають юридичної сили, не створюють правових наслідків.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV.

29 червня 2021 року звернулася до Управління з заявою про допризначення пенсії.

ГУ ПФУ в Донецькій області надано відповідь в якій зазначено, що не можливо взяти до уваги довідку № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000, яка видана підприємством «Комтел» (перейменована Донецька філія «Укртелеком»), розташованим у м. Донецьку, оскільки виходячи із приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», всі видані на непідконтрольній українській владі території документи є недійсними та не мають юридичної сили, не створюють правових наслідків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії, гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 2 цієї статті визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (пункт 2.10 Порядку).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до п. 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Щодо правомірності дій відповідача з незарахування при призначенні позивачу пенсії заробітної плати за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Трудова книжка позивача містить відомості про роботу позивача в період з 01.07.1995 по 30.06.2000 у ПАТ «Укртелеком», підприємствах, створених на його базі та його відокремлених підрозділах.

У довідці № 01/18-204 від 01.04.2021 виданій позивачу Державним підприємством «Комтел» (м. Донецьк, пр-т Комсомольський, 22) наведені відомості про зарплату позивача за період з 01.07.1995 по 30.06.2000. Довідку видано на підставі особових рахунків за період з 01.07.1995 по 30.06.2000, первинні документи знаходяться у м. Донецьк, пр-т Комсомольський, 22, архівні документи філіалу ВАТ «Укртелеком» за функціональною приналежністю передані ДП «Комтел».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р, м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента № 32/2019 від 07.02.2019, яким затверджені межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, м. Донецьк віднесено до тимчасово окупованих.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17 щодо призначення пенсії підтвердив обґрунтованість врахування судами першої та апеляційної інстанцій довідок, які видані на тимчасово окупованій території, та зазначив, що до вказаних правовідносин застосуванню підлягають так звані "намібійські винятки" Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. На думку Верховного Суду у вказаному рішенні у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ст. 2, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Зміст наведених статей свідчить про непоширення положень цього Закону на територію м. Донецьк, з огляду на що, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що є необґрунтованими доводи відповідача про неможливість врахувати відомості довідки про заробітну плату, яка видана ДП «Комтел», вмотивовані положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі цієї справи позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Із врахуванням викладеного, безпідставними є також посилання відповідача про неможливість прийняття поданої позивачем довідки про заробітну плату та дійшов висновку про відсутність перепон для її прийняття.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 19914-19095/Б-15/8-0500/21 від 07.12.2021 про відмову в врахуванні для перерахування пенсії заробітної плати, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату №01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000 та зобов`язання відповідача, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву від 29.04.2021 про перерахунок пенсії згідно статті 40 Закону № 1058-IV та врахувати з дня звернення, тобто з 29.06.2021 для обчислення пенсії заробітну плату, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000 підлягають задоволенню.

При цьому, слід вказати, що суд, керуючись статтею 9 КАС України, може вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення».

Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судами та зазначалось вище, всупереч нормам чинного законодавства відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії згідно статті 40 Закону № 1058-IV та не врахував для обчислення розміру пенсії заробітну плату, яку отримувала позивач згідно довідки про заробітну плату №01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тому, наслідком визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача є покладення на нього рішенням суду обов`язку вчинити певні дії, які б відповідали вимогам закону.

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що такими діями у спірних правовідносинах є зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2021 щодо перерахунку пенсії позивачу згідно статті 40 Закону № 1058-IV та врахувати з дня звернення ОСОБА_1 , тобто з 29.06.2021, для обчислення пенсії заробітну плату, яку отримувала остання згідно довідки про заробітну плату № 01/18-204 від 01.04.2021 за період роботи в ПАТ «Укртелеком» з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Слід наголосити, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року в справі № 200/427/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 17 січня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук