Справа № 200/4160/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року Справа№200/4160/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2022 року ОСОБА_1 (далі-позивач) через свого представника адвоката Бурдужа Анну Валеріївну звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі-відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач - 2), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного правління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не зарахуванні до пільгового стажу що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 періоди роботи та навчання позивача;

визнати протиправною бездіяльність Головного правління Пенсійного фонду України у Львівській області викладену в листі від 03.08.2022 року №1300-5903-8/67915 та рішенні від 17.02.2022 р. №97 про відмову позивачу в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву від 10.02.2022 р. №665 про призначення пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 10.02.2022 р. повторно надав заяву №665 через Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 97 від 17.02.2022 р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає, що має 20 років пільгового стажу, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, у зв`язку з чим просить скасувати спірне рішення та призначити пенсію.

Ухвалою від 21 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

12 вересня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача - 2, який позовні вимоги не визнав та зазначив, що 10.02.2022 року позивач звернувся через Веб-портал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наслідками розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято оскаржуване рішення від 17.02.2022 р. №97 про відмову в призначенні пенсії. Підставою відмови у спірному рішенні зазначено відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Так, за підрахунком органу Пенсійного фонду відповідно до наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 35 років 02 місяці 17 днів (в т.ч. додаткові роки за Списком №1 12 років). Пільговий стаж становить 15 років 7 днів з них: роботи підземні провідні професії 202 (20) 11 років 2 дні; Роботи підземні за постановою 202 (25) 1 рік 1 місяць 4 дні. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.07.2009 по 31.12.2012, з 01.01.2013 по 06.01.2013 та з 08.01.2016 по 31.07.2016 згідно з довідкою №02/053 від 13.07.2021 ТзОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», оскільки документи даного підприємства знаходяться в м. Донецьк, що не належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження та населених пунктів підконтрольних Україні. За таких обставин позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В частині вимог про зарахування до пільгового стажу періодів навчання в учбовому пункті за професією підземного гірничого робітника з 04.06.1996 по 24.06.1996; навчання за професією прохідника з 14.12.1999 по 01.02.2001 р., відповідач -2 зазначив, що позивачем до позову додано розрахунок стажу Форма РС-право. Як випливає з розрахунку стажу, періоди навчання з 04.06.1996 по 24.06.1996 та з 14.12.1999 по 01.02.2001 зараховано до стажу за фахом за виключенням періодів перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати. З огляду на викладене, за заявленими в цій частині підставами позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди навчання з 04.06.1996 по 24.06.1996 та з 14.12.1999 по 01.02.2001.

Стосовно позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.07.2021 по 10.02.2022 та до страхового стажу без сплати щомісячних внесків за період роботи з 01.07.2021 по 10.02.2022, відповідач -2 зазначив, що відсутність доказів у підтвердження сплати та зарахування страхових внесків не породжує у позивача права на зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи, оскільки, як вказано вище адміністрування таких платежів здійснюється органами доходів і зборів з правом зарахування поточних внесків в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення у разі наявності в такого платника несплаченої суми недоїмки, штрафів та пені. У зв`язку з чим, просить у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоду роботи з 01.07.2021 по 10.02.2022 та до страхового стажу без сплати щомісячних внесків за період роботи з 01.07.2021 по 10.02.2022 відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію з урахуванням висновків суду відповідач -2 вказав, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки відповідачем ще не вирішено питання щодо зарахування стажу.

04 січня 2023 року від відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що відповідно до наданих до заяви документів загальний страховий стаж позивача становить 35 років 02 місяці 17 днів (за доданими до заяви документами до страхового стажу зараховано усі періоди). Пільговий стаж позивача становить 15 років 7 днів, з них: підземні роботи на провідних професіях (не менше 20 років) 11 років 2 дні (в т. ч. враховано навчання за професією прохідника з 14.12.1999 по 01.02.2001); підземні роботи (не менше 25 років) 1 рік 1 місяць 4 дні.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 28.07.2009 по 31.12.2012 та з 01.01.2013 по 06.01.2013 та з 08.01.2016 по 31.07.2016 у «Шахтопрохідному будівельному управлінні» № 9 ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» згідно з довідкою № 02/053 від 13.07.2021, яка видана ТзОВ «Шахтобудівельна компанія» «Донецькшахтопроходка» (м. Донецьк), оскільки документи даного підприємства знаходяться в м. Донецьк, що не належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження та населених пунктів підконтрольних Україні.

Необхідний пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначений пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить не менше 20 років (працівники провідних професій) та не менше 25 років для працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах. Оскільки страховий стаж позивача на дату звернення з заявою за призначенням пенсії становить 35 років 02 місяці 17 днів, пільговий стаж роботи становить 15 років 7 днів, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Вважає, що управління діяло у спосіб та у порядок, визначеному чинним законодавством, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина НОМЕР_1 , виданий 17 квітня 1996 року Новогродівським МВ УМВС України в Донецькій області,85483 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

10.02.2022 позивач надав заяву №665 через Вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви №665 про призначення пенсії, 17.02.2022 р. винесено рішення про відмову у призначенні пенсії № 97, оскільки пільговий стаж позивача складає 12 років 3 місяці 5днів, а необхідний пільговий стаж відповідно частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повинен складати 25 або 20 років.

Позивачу не враховано в пільговий стаж відповідно до частини 3 статті 114 Закону 1058, такі періоди роботи:

-з 04.06.1996 по 24.06.1996 та з 14.12.1999 по 01.02.2001 - навчання в учбовому пункті за професією підземного гірничого робітника, у зв`язку відсутністю первинних документів, що підтверджують тривалість роботи в підземних умовах; -з 01.02.1997 по 03.02.1997, з 01.05.1997 по 03.05.1997, з 01.06.1997 по 07.06.1997, з 25.01.2000 по 31.01.2000, з 22.02.2000 по 28.02.2000, з 03.03.2000 по 01.04.2000, з 01.07.2000 по 01.07.2000, з 01.08.2000 по 01.08.2000, з 01.01.2006 по 01.01.2006, з 01.06.2006 по 03.06.2006, з 01.08.2006 по 03.08.2006, з 01.04.2009 по 02.04.2009 - у зв`язку з перебуванням у відпустках без збереження заробітної плати згідно інформації у наданих довідках про період роботи на пільгових умовах;

-з 01.07.2021 по 10.01.2022 (по дату видачі довідки) - у зв`язку з відсутністю сплати підприємством страхових внесків.

Листом від 26.07.2022 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про неврахування до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи: з 04.06.1996 по 24.06.1996 та з 14.12.1999 по 01.02.2001 - навчання в учбовому пункті за професією підземного гірничого робітника, так як відсутні первинні документи, що підтверджують тривалість роботи в підземних умовах; - з 01.02.1997 по 03.02.1997, з 01.05.1997 по 03.05.1997, з 01.06.1997 по 07.06.1997, з 25.01.2000 по 31.01.2000, з 22.02.2000 по 28.02.2000, з 03.03.2000 по 01.04.2000, з 01.07.2000 по 01.07.2000, з 01.08.2000 по 01.08.2000, з 01.01.2006 по 01.01.2006, з 01.06.2006 по 03.06.2006, з 01.08.2006 по 03.08.2006, з 01.04.2009 по 02.04.2009 у зв`язку з перебуванням у відпустках без збереження заробітної плати згідно інформації у наданих довідках про період роботи на пільгових умовах.

Листом від 03.08.2022 р. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що період роботи з 20.01.2003 по 15.07.2009 не зараховано до пільгового стажу прогули: 1 дн.-січень 2006, з дн. - червень 2006, 3 дн. - серпень 2006; відпустки без збереження заробітної плати: 2 дн. - квітень 2009, згідно з відомостями, відображеними у довідці від 01.04.2021 № 26/122 ОП «Шахта 1/3 «Новогродівська»). Період з 07.11.2007 по 05.11.2008, зазначений у запиті, у довідці не відображено. Відтак, підстав для зарахування цього періоду роботи до підземного стажу немає. У період з 2009 по 2013, підземний стаж не підтверджено (довідка від 13.07.2021 № 02/053 ТзОВ «Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка»), оскільки документи даного підприємства знаходяться в м. Донецьку, який не належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження та населених пунктів, підконтрольних Україні.

Не погоджуючись діями відповідачів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного правління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 періоди:

періодів навчання в учбовому пункті за професією підземного гірничого робітника з 04.06.1996 по 24.06.1996; навчання за професією прохідника з 14.12.1999 по 01.02.2001 та з роботи на посаді прохідника з повним робочим днем під землею віднесених до Списку 1 з: 01.02.1997 по 03.02.1997; з 01.05.1997 по 03.05.1997; з 01.06.1997 по 07.06.1997 (за період з 24.05.1996 по 29.07.1997 відпустки без збереження заробітної плати: лютий -3 дні, травень 1997 року- 3 дні, червень 1997-7 днів); з 14.12.1999 по 01.02.2001; з 25.01.2000 по 31.01.2000; з 22.02.2000 по 28.02.2000; з 03.03.2000 по 01.04.2000 (за період з 02.03.2000 по 01.02.2001: в липні 2000 року -1 день, в серпні 2000 року-1 день; страйки: в березні 2000 року -16 днів та відпустку без збереження заробітної плати в квітні 2000-1 день); з 01.07.2000 по 01.07.2000; з 01.08.2000 по 01.08.2000; з 16.05.2001 по 02.10.2002; з 01.01.2006 по 01.01.2006; з 01.06.2006 по 03.06.2006; з 01.08.2006 по 03.08.2006; з 07.11.2007 по 05.12.2008; 22.12.2008 по 15.07.2009; 01.04.2009 по 02.04.2009; з 28.07.2009 по 06.01.2013 (у період з 20.01.2003 року по 15.07.2009 року прогули в січні 2006 року-1 день, в червні 2006 року-3 дні, в серпні 2006 року-3 дні, в квітні 2009 року-2 дні (відпустка без збереження заробітної плати); з 01.09.2013 по 03.09.2013; з 01.10.2013 по 01.10.2013; з 01.05.2014 по 09.05.2014, з 01.06.2014 по 2.06.2014; з 01.07.2014 по 8.07.2014; з 01.08.2014 по 4.08.2014; з 01.10.2014 по 4.10.2014; 01.11.2014 по 04.11.2014 (за період з 16.01.2013 по 29.03.2015 відпустки: в травні 2013 року-9 днів, в червні-2 дні, вересні-3 дні, жовтні-2 дні, липні-8 днів, серпні-4 дні, жовтні-3 дні, листопаді-4 дні ); з 08.01.01.2016 по 31.07.2016; з 01.08.2016 по 19.09.2017; з 11.07.2018 по 03.08.2018 (у період з 11.07.2018 по 31.07.2018 відпустка без збереження заробітної плати-3 дні); з 01.07.2021 по 10.02.2022 та до страхового стажу без сплати щомісячних внесків за періоди роботи з 01.07.2021 по 10.02.2022;

визнати протиправною бездіяльність Головного правління Пенсійного фонду України у Львівській області викладену в листі від 03.08.2022 року №1300-5903-8/67915 та рішенні від 17.02.2022 р. №97 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, що полягає в не зарахуванні при розгляді заяви про призначення пенсії від 10.02.2022 р. №665 до пільгового стажу що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву від 10.02.2022 р. №665 про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8, зарахувавши до пільгового стажу за Списком 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8, вищезазначених періодів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон №1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV).

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За статтею 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в МЮ України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731) затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (пункт 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

За приписами пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 27.01.2993 р. встановлено, що в періоди з 24.05.1996 по 29.07.1997, 14.12.1999 по 01.02.2001, 16.05.2001 по 02.10.2002, 20.01.2003 по 22.10.2007, 07.11.2007 по 05.12.2008, 22.12.2008 по 15.07.2009, 28.07.2009 по 06.01.2013,16.01.2013 по 29.03.2015, 08.01.2016 по 31.07.2016, 01.08.2016 по 19.09.2017, 11.07.2018 по 03.08.2018, позивач працював у шахті прохідником, з повним робочим днем у шахті.

З 21.11.2018 р. позивач працює ДП «Мирноградвугілля» прохідником 5 розряду, з повним робочим днем у шахті по теперішній час. Отже, позивач виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземних роботах.

Робота позивача прохідник підземний передбачена Списком 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24 березня 1994 року (1010100а-17491), робота позивача «гірник підземний» також передбачена Списком 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24 березня 1994 року (Список№1 розділ 1 підрозділ 1а101010100а).

Як встановлено з трудової книжки позивач у спірні періоди працював прохідником.

Професія прохідник, на якій позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, від 24 червня 2016 року № 461, отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо відмови у прийнятті довідки від 13.07.2021 року № 02/053 ТзОВ «Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка» про період підземного стажу з 2009 рік по 2013 рік суд вказує, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Тому, вказана довідка від 13.07.2021 року № 02/053 ТзОВ «Шахтобудівельна компанія Донецькшахтопроходка» про період підземного стажу з 2009 рік по 2013 рік, в частині, що не суперечить записам у трудовій книжці, має бути врахована при вирішенні питання про призначення пенсії.

Отже, враховуючи те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, за записами якої позивач працював повний робочий день в шахті за професіями, що передбачені як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058.

В частині вимог позивача про зарахування до страхового стажу роботи періодів з 01.07.2021 року по 10.02.2022 року за відсутністю сплати внесків за вказаний період, суд зазначає, що у спірному рішенні позивачу не зараховано вищезазначений період роботи до страхового стажу через відсутність сплати єдиного соціального внеску.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами статті 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, на якому працював позивач, тому, саме внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а та у постанову від 31 жовтня 2019 року у справі №266/1994/17.

Тому суд вказує, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював.

Отже, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 97 від 17.02.2022 р. про відмову позивачу у призначенні пенсії, не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Водночас, в частині вимог про зарахування до спеціального (пільгового) стажу днів простою, відпусток без збереження заробітної плати, прогулів тощо, суд дійшов таких висновків.

Позивачу не зараховані періоди:

- з 24.05.1996 по 29.07.1997 відпустки без збереження заробітної плати: лютий 1997-3 дні, травень 1997 року- 3 дні, червень 1997 року-7 днів

- з 02.03.2000 по 01.02.2001: в липні 2000 року -1 день, в серпні 2000 року-1 день; страйки: в березні 2000 року -16 днів та відпустку без збереження заробітної плати в квітні 2000-1 день

- з 20.01.2003 року по 15.07.2009 року прогули в січні 2006 року-1 день, в червні 2006 року-3 дні, в серпні 2006 року-3 дні, в квітні 2009 року-2 дні (відпустка без збереження заробітної плати

- з 16.01.2013 по 29.03.2015 відпустки: в травні 2013 року-9 днів, в червні-2 дні, вересні-3 дні, жовтні-2 дні, липні-8 днів, серпні-4 дні, жовтні-3 дні, листопаді-4 дні

- з 11.07.2018 по 31.07.2018 відпустка без збереження заробітної плати-3 дні.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно зі статтею 25 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, днів відпустки без збереження заробітної плати та днів простою, за умови що 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році. Це відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/16-а.

У цій справі позивач жодним чином не довів, що періоди прогулів, страйків та відпусток без збереження заробітної плати якимось чином пов`язані з виробничою необхідністю

Тому заявлені вимоги про зарахування таких періодів до пільгового стажу задоволенню не підлягають.

Крім того, суд не знайшов підстав для застосування при призначенні пенсії роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8. Відповідно до преамбули Закону 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Тому, вказане роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, як підзаконний акт, не має нормативного значення та не може бути застосоване при призначенні пенсії.

З наведених підстав заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому належним способом захисту прав позивача є скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., вказані судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в рівних долях пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, буд. 10, м. Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області від 17.02.2022 року №97 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 10.02.2022 року №665 про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу викладених у мотивувальній частині цього рішення періодів роботи позивача, передбачених Списком №1.

В задоволенні решти позовних вимог про зарахування до пільгового стажу днів простою, відпусток без збереження заробітної плати та прогулів - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, буд. 10, м. Львів, 79016, )на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12 січня 2023 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов електропостачання через обставини збройної агресії проти України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов