Справа № 120/10513/22
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

17 січня 2023 р. Справа № 120/10513/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Свентух Віталій Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жукова Володимира Петровича до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жукова Володимира Петровича до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом:

- надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду;

- додання до позовної заяви документу про сплату судового збору в сумі 362,84 грн.

12.01.2023 року на виконання вимог ухвали суду, представником позивача надано документ про сплату судового збору та заяву про поновлення строків звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача вказав, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо приведення у відповідність розміру виконавчого збору до суми стягнення, а стосовно таких вимог відсутній строк встановлений КАС України.

В свою чергу, вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення сум стягнення виконавчого збору є в прямому зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить із наступного.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору в розмірі 139009,04 грн. від 12.06.2019 в межах виконавчого провадження №59332158 та від 11.04.2022 в межах виконавчого провадження №68774863.

- визнати бездіяльність Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про приведення у відповідність до вимог Закону України "Про виконавче провадження" розміру суми стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого листа №232/4432/12 виданого 25.02.2014 року Вінницьким міським судом, шляхом зменшення суми виконавчого збору д 36 285 грн. - протиправною;

- зобов`язати Літинський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) привести у відповідність до вимог Закону України "Про виконавче провадження" розмір суми стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні відкритого на підставі виконавчого листа №232/4432/12 виданого 25.02.2014 року Вінницьким міським судом, шляхом зменшення суми виконавчого збору до 36285 грн.

На переконання суду, заявляючи позовні вимоги у такий спосіб, позивач фактично не погоджується із розміром виконавчого збору у сумі 139009,04 грн.

Судом встановлено, що на виконанні Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебувало виконавче провадження ВП № 59332158 з виконання виконавчого листа № 232/4432/12, виданого 25.02.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором № МЬ-В02/005/2007 від 19.12.2007 року.

12.06.2019 року державним виконавцем з виконання зазначеного виконавчого документа винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59332158. Одночасно державним виконавцем 12.06.2019 року відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1

16.02.2022 року на підставі ухвали суду № 232/4432/12 від 27.09.2021 року державним виконавцем у ВП № 59332158 замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувана товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія".

22.02.2022 року, керуючись пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем з виконання ВП № 59332158 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Довіра та гарантія" про повернення виконавчого листа № 232/4432/12 від 19.02.2013 року стягувачу.

В пункті 3 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 59332158 державним виконавцем зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 року виділити в окреме виконавче провадження.

11.04.2022 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 68774863 з виконання постанови Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) № 59332158 від 12.06.2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 139009,04 грн.

Отже, про порушення своїх прав позивач мав би дізнатися не із долученого листа відповідача №18.9-30/15610 від 01.12.2022 року, а значно раніше, зокрема із змісту постанов про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 року та про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 року.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначенні статті 287 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач мав би дізнатися із змісту постанов про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 року та про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 року, а до суду із позовом звернувся 12.12.2022 року, суд вважає, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду, визначений пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Водночас, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 15.06.2022 року у справі №480/2804/21, від 30.08.2022 року у справі № 160/2346/21.

Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (постанова Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №640/7933/21).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску звернення до суду представник позивача вказав, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо приведення у відповідність розміру виконавчого збору до суми стягнення, а стосовно таких вимог відсутній строк встановлений КАС України.

Суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки вбачається, що позивач не погоджується із розміром виконавчого збору про який йому стало відомо не внаслідок допущеної бездіяльності, а із прийнятих постанов про стягнення виконавчого збору від 12.06.2019 року та про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2022 року.

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, представником позивача суду не наведено.

Відтак, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, враховуючи те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

При цьому слід зазначити, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Керуючись ст. 122, 123, 169, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жукова Володимира Петровича до Літинського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Свентух Віталій Михайлович