Справа № 240/1107/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду)

17 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/1107/23

категорія 102090000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шуляк Л.А., розглянувши питання про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення начальника Корольовського відділу у місті Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 27 квітня 2022 року про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження - російської федерації;

- зобов`язати відповідача - Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на підставі вимог ст.ст.4, 5, 5 п.5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" повторно розглянути зая ву ОСОБА_1 , громадянина російської феде рації та прийняти рішення про продовження йому строку дії пос відки на тимчасове проживання в Україні, роз`яснивши йому порядок оформ лення громадянства України.

Після одержання позовної заяви, суддя, на виконання ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, та враховує наступне.

Так, у статті 20 цієї глави КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів.

У відповідності до приписів частини першої статті 20 глави 2 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства (п. 3).

Положення вказаної норми кореспондують вимогам частини 1 статті 288 КАС України, відповідно до якої позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України.

Предметом оскарження у даній справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі щодо примусового повернення в країну походження іноземця.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини фраза "встановленого законом", крім іншого, поширюється на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції (справа "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04).

У рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" Європейський суд з прав людини також зазначив, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>".

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України. Зокрема, глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Таким чином, Житомирський окружний адміністративний суд не є "судом, встановленим законом" в контексті вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на предмет спору.

Отже, дана справа предметно не підсудна Житомирському окружному адміністративному суду, а її розгляд належить до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного.

Зважаючи на те, що позовна заява надіслана із порушенням правил предметної підсудності, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд вважає за необхідне передати її на розгляд Богунському районному суду м.Житомира за місцем проживання позивача.

Керуючись статтями 29, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Передати адміністративну справу № 240/1107/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії на розгляд Богунському районному суду м.Житомира (Соборна площа, 1, м. Житомир, Житомирська область, 10002).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.А.Шуляк