Справа № 160/27578/21
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 30.12.2021 надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в добровільному порядку не було сплачено штраф в розмірі 3400 грн накладений у зв`язку з порушенням законодавства про рекламу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Копія ухвали про відкриття провадження була направлена на адресу відповідача що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та повернулась 27.12.2022 на адресу суду не врученою адресату з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».
Відзиву на позов відповідачем не надано.
Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Аналіз пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, свідчить, що у разі неможливості вручення адресату поштового відправлення протягом встановленого строку, таке відправлення повертається об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
До повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічний висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №560/3075/20.
Також судом враховано, що, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон України №3262-IV), усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. До Реєстру вносяться всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 цього Закону).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 Закону України №3262-IV судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.
Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи із дотриманням процесуальних строків, передбачених статтею 257 КАС України, та про необхідність розгляду даної справи із застосуванням розумного строку, що є об`єктивно необхідним для вирішення даної справи та з метою забезпечення справедливого судового захисту, а також дотримання основних засад адміністративного судочинства та для надання сторонам можливості реалізації своїх процесуальних прав.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві виявлено розповсюдження ФОП ОСОБА_1 реклами магазину «КОЛЕКЦІЯ ПРИГОД» з умовною назвою «-30% НА ЛІТНЮ КОЛЕКЦІЮ» та «ОДЯГ OUTDOOR ЗНИЖКИ ВІД 30 ДО 70 %» в ТОЦ «ШОКОЛАД», за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71, що не містила відомості про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, що є порушенням вимог частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу».
За результатами виявленого правопорушення позивачем складено Протоколи про порушення законодавства про рекламу від 13 жовтня 2020 року та у той же день на адресу відповідача направлено повторну вимогу, якою вдруге зобов`язано надати інформацію відповідно до вимог частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу», а також повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, який призначено на 10.11.2020.
У подальшому Головним управлінням складено Протоколи про порушення законодавства про рекламу від 04.11.2020, а саме за наявні ознаки порушення вимог частини другої статті 26 закону України «Про рекламу» щодо неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно з законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу необхідних документів, пояснень, а також документальне підтвердження вартості розповсюдженої ФОП ОСОБА_1 реклами магазину «КОЛЕКЦІЯ ПРИГОД» з умовною назвою «ОДЯГ OUTDOOR ЗНИЖКИ ВІД 30 ДО 70%» та «-30% НА ЛІТНЮ КОЛЕКЦІЮ» за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71 (ТОЦ «ШОКОЛАД»).
Одночасно 04.11.2020 відповідачем прийнято Рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.
Так, 23.12.2020 та 25.01.2021 Головним управлінням на адресу відповідача направлено повідомлення про розгляд справи, який відбудеться 14.01.2021 та 11.02.2021 відповідно.
Направлення вказаних вимог та повідомлень підтверджується наданими до суду копіями фіскальних чеків АТ «Укрпошта».
Так, Протоколом засідання № 8 від 11.02.2021 Головним управлінням встановлено недотриманням позивачем вимог законодавства про рекламу, яка не містить відомості про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, чим порушено вимоги частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу».
Разом з цим, вартість розміщення (розповсюдження) реклами не встановлена.
За недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами у відповідності до вимог частини другої та частини сьомої статті 27 Закону України «Про рекламу» на позивача Рішенням про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 8 від 22.12.2021 накладено штраф у розмірі 3400 грн.
Тож, несплата у добровільному порядку штрафу є підставою для звернення до суду з даним позовом.
Суд, оцінивши встановлені обставини, виходить з наступного.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою КМУ № 667 від 02.09.2015, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
Аналогічний припис щодо даних повноважень Головних управлінь Держпродспоживслужби містився у Положенні про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №209 від 12.04.2017 (втратив чинність 09.08.2022 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 455 від 13.07.2022).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку).
Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулюється Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693 (надалі - Порядок).
Пунктом 8 Порядку №693 передбачено, що накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1092 реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Так, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2019 в справі № 812/1234/18 зазначено, що на Держпродспоживслужбу покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами, в тому числі щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами та стягнення штрафів у судовому порядку.
У спірних відносинах ГУ Держпродспоживслужби діє як суб`єкт владних повноважень, наділений Законом України «Про рекламу» та Порядком № 693 функціями контролю за дотриманням законодавства України про рекламу та відповідно правом на звернення до суду з позовом про примусове стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Таким чином, цей спір не пов`язаний з вирішенням питання щодо цивільного права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.
Аналіз вказаних наведених норм свідчить про те, що на позивача покладено повноваження щодо контролю за дотриманням законодавства про рекламу, застосування до осіб, які порушують законодавство про рекламу відповідальності шляхом накладення відповідних штрафів за відповідними рішеннями позивача та стягнення добровільно не сплачених сум штрафів у судовому порядку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу», реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
Таким чином, розповсюдження інформації про тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам), є рекламою про знижку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:
1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;
2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;
3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.
Отже, законодавством визначений перелік осіб, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Такими особами є: рекламодавці, виробники реклами та розповсюджувачі реклами за наявності вини.
Крім того, частиною 7 ст. 27 ЗаконуУкраїни «Про рекламу» визначено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 9-12 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.
Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.
Пунктами 16-20 вказаного Порядку визначено, що справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.
Провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника та розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення.
За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.
У відповідності до вимог п. 11, п. 18, п. 20 наведеного Порядку № 693 визначено, що за результатами розгляду справи приймається рішення, яке може бути оскаржене до суду, сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Судом встановлено, що відповідно до долученого до позовної заяви витягу з ЄДРЮОФОПГФ, дійсно місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .
Відповідно до встановлених обставин справи, позивачем дотримано порядок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, а також своєчасно повідомлено відповідача про розгляд справи.
Крім того, розрахунок штрафу здійснено з дотриманням вимог ч. 7 ст. 27 ЗаконуУкраїни «Про рекламу».
Правом на надання інформації та документів, що мають істотне значення для прийняття рішення відповідач не скористався.
Докази сплати відповідачем у добровільному порядку штрафу, що визначений наведеним рішенням, в матеріалах справи відсутні. Рішення відповідачем на момент прийняття судового рішення не оскаржено, доказів зворотного відповідачем суду не надано.
З аналізу наведених норм слідує, що відповідач був належним чином повідомлений про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. Крім того, позивачем було надано право оскарження вказаного рішення від 22.02.2021 упродовж шестимісячного строку (позивач звернувся до суду 30.12.2021 в межах встановленого тримісячного строку, передбаченого ст. 122 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Доказів понесення позивачем судових витрат у вигляді залучення свідків та проведенням експертиз не надано, судом не встановлено.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16 січня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна