Справа № 804/2352/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2023 року

м. Київ

справа № 804/2352/16

адміністративне провадження № К/990/33941/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №804/2352/16 за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережа» до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України 29.11.2022 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №804/2352/16, ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережа» в повному обсязі.

Також, як убачається зі змісту поданої відповідачем касаційної скарги, останнім, у зв`язку з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, заявлено клопотання про його поновлення. Доводи відповідача про поважність причин пропуску строку при поданні касаційної скарги зводяться до того, що вперше касаційну скаргу Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України було подано в межах строку на касаційне оскарження, однак, ухвалою Верховного Суду від 30.12.2021 її було повернуто скаржнику. Наступні касаційні скарги також були повернуті Верховним Судом з мотивів відсутності викладення у них підстав для касаційного оскарження судових рішень. Доводить, що після повернення касаційної скарги, повторно звернувся з касаційною скаргою без невиправданих затримок та зайвих зволікань, що свідчить про вжиття відповідачем невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої касаційної скарги. При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник просить врахувати, що один рік з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення ще не сплинув.

Ухвалою Верховного Суду від 08.12.2022 касаційну скаргу відповідача залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою відповідачу визначено строк, впродовж якого особа має право надати суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження; відповідні докази на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, зокрема, копії розписки про отримання копії постанови апеляційного суду або копії конверта, в якому було направлено копію постанови апеляційного суду. Також, у зв`язку із невідповідністю касаційної скарги вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України запропоновано надати суду уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема щодо підстав касаційного оскарження, повинно бути викладено з урахуванням вимог передбачених статтею 328 цього ж Кодексу.

Підставою для залишення поданої відповідачем касаційної скарги без руху слугувало, зокрема, ненадання відповідачем жодних доказів на підтвердження отримання ним саме 30.11.2021 копії рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, а також відсутність у заявленому скаржником клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження належного обґрунтування та підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою оформленою у відповідності до положень частини четвертої статті 328 КАС України в межах визначеного положеннями цього Кодексу процесуального строку на касаційне оскарження.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 13.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, на адресу суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого додано уточнену касаційну скаргу та клопотання, в якому останній просить суд визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити його з подальшим відкриттям провадження у справі. Контролюючий орган зазначає, що копію постанови від 17.11.2021 у паперовому вигляді він отримав 30.11.2021, що підтверджується копією супровідного листа Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 №804/2352/16 (852/6494/21) з штампом реєстрації вхідної кореспонденції відповідача №86023/5 від 28.12.2021. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України повторно просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити його. Інші зазначені скаржником підстави для поновлення строку є аналогічними тим, які вже Суд оцінив і визнав неповажними ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.

Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

У той же час, Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням приписів статті 44 КАС України всі учасники справи мають однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків, а тому маючи намір добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення, скаржник повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Так, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду ухвалена 17.11.2021 у відкритому судовому засіданні й за змістом постанови, у судовому засіданні був присутнім представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. У судовому засіданні 17.11.2021 було оголошено вступну й резолютивну частини постанови. Дата складення повного тесту постанови в рішенні суду не вказана.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 надіслана для реєстрації в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.11.2021, зареєстрована - 01.12.2021, а оприлюднена - 02.12.2021.

Отже, посилання скаржника на те, що він отримав паперову копію судового рішення 30.11.2021 не має вирішального значення при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки вказана інформація суперечить доказам наданим відповідачем на підтвердження зазначених обставин (копія супровідного листа Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 №804/2352/16 (852/6494/21), яким копію спірної постанови від 17.11.2021 було скеровано та адреси учасників справи з штампом реєстрації вхідної кореспонденції відповідача №86023/5 від 28.12.2021).

При цьому, за встановлених обставин, пропуск контролюючим органом строку відбувся з тих підстав, що скаржник неодноразово допустив порушення вимог процесуального закону в частині належного оформлення касаційної скарги.

Так, вперше касаційну скаргу у цій справі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України подало 17.12.2021, проте, Верховний Суд ухвалою від 30.12.2021 її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі. Суд визнав недостатнім приведене скаржником обґрунтування визначеного пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Зазначив, що обґрунтування формально зазначеного пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України зводилось до викладення обставин справи, цитування податкового законодавства та норм КАС України, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Скаржник не обґрунтовує, в чому саме полягає неправильне застосування норм права, а також не доводить подібності правовідносин у справі, у якій подає касаційну скаргу, зі справами, які були предметом розгляду касаційним судом, натомість лише зазначає норми права, які, на думку податкового органу застосовані неправильно, а також наводить окремі витяги з постанов Верховного Суду. Верховний Суд роз`яснив скаржникові, що саме слід розуміти під подібністю правовідносин. Копію цієї ухвали відповідач отримав 14.01.2022.

Аналогічні за змістом касаційні скарги Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України подало вдруге, втретє, вчетверте, вп`яте, вшосте та всьоме, які Верховний Суд повернув ухвалами від 23.02.2022, від 24.05.2022, від 14.07.2022, від 06.09.2022, від 20.10.2022 та від 21.11.2022 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 330 КАС України, оскільки скаржник так і не врахував роз`яснень, наданих йому Верховним Судом.

Ввосьме касаційну скаргу відповідачем подано 29.11.2022, зміст такої в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень є ідентичним попередньо поданим, тобто, скаржник так і не врахував роз`яснення, надані Верховним Судом, та не усунув недоліків попередніх касаційних скарг, які стали підставою для їх повернення.

Таким чином, Верховний Суд вважає, що систематичне недотримання скаржником при зверненні до суду з касаційною скаргою, зокрема, положень пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України щодо належного обґрунтування підстав передбачених цим Кодексом для оскарження судових рішень у касаційному порядку не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України, у тому числі й в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.

Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Натомість, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень відповідачем так і не зазначено обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України та подати касаційну скаргу з дотриманням визначеного КАС України процесуального строку на касаційне оскарження, з урахуванням того, що подаючи касаційну скаргу ввосьме, скаржник так і не виправив недоліків, які стали підставою для повернення попередніх семи касаційних скарг заявнику, про що зазначав суд касаційної скарги залишаючи 08.12.2022 подану відповідачем касаційну скаргу без руху, що в свою чергу свідчить про формальне ставлення скаржника до оформлення касаційної скарги та ігнорування ним роз`яснень, наданих Верховним Судом.

До того ж, з моменту отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги (14.01.2022) і до моменту чергового звернення (29.11.2022) сплинуло понад десять місяців, однак, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень належного обґрунтування причин такої тривалості реалізації права на звернення до суду скаржник так і не зазначив. Враховуючи, що при поданні касаційної скарги вдруге, втретє, вчетверте, вп`яте, вшосте та всьоме так і не було усунуто недоліків касаційної скарги, які стали підставою для її повернення вперше, Суд вважає, що відсутні підстави для визнання такого проміжку часу розумним і об`єктивно необхідним для належного оформлення касаційної скарги з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

Посилання скаржника на обставини, пов`язані з регулярним поданням касаційної скарги у цій справі, недостатні для підтвердження поважності причин пропуску строку. Відповідач, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що підставою для повернення попередньо поданих касаційних скарг слугувала виключно відсутність належного обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Сукупність цих обставин свідчить виключно про те, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України допустило необґрунтовані зволікання щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Доводи скаржника, що повторно касаційну скаргу направлено в межах строку, передбаченого частиною п`ятою статті 333 КАС України, Суд також вважає необґрунтованими, оскільки річний строк, зігдно з названою нормою, обчислюється з дати виготовлення повного тексту судового рішення, однак, така у постанові суду не визначена. При цьому, надані відповідачем докази на підтвердження дати отримання скаржником копії судового рішення суперечать інформації щодо дати такаого отримання зазначеної самим скаржником, що не може мати вплив на вирішення питання щодо порушення/не порушення скаржником присічного строку звернення до суду з касаційною скаргою.

Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд не вбачає підстав для визнання, зазначених відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №804/2352/16.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №804/2352/16 за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережа» до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

С.С. Пасічник