Справа № 460/28187/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2023 року м. Рівне №460/28187/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком з 23.08.2021, з моменту досягнення пенсійного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в серпні 2021 року після досягнення 60-річного віку позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії Стверджує, що відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії, оскільки ним до заяви було надано трудову книжку та усі необхідні та наявні у нього документи на підтвердження трудової діяльності та страхового стажу. З огляду на наведене, вважає дії відповідача необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, а отже протиправними, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). До участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що у зв`язку з відсутністю у відповідача необхідного страхового стажу (28 років), підстав для призначення йому пенсії немає. З огляду на наведене, вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень зазначив, що управлінням за принципом екстериторіальності було розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, однак у позивача не було необхідного страхового стажу, а тому прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. При цьому, пенсійним органом не зараховано до страхового стажу періоди з 16.08.1982 по 30.12.1982, з 28.04.1983 по 16.08.1983, з 01.01.1985 по 31.03.1986, з 06.03.1987 по 17.04.1989, а також період з 02.01.1995 по 07.04.2003. За таких обставин, вважає, що дії управління у спірних правовідносинах правомірні, та просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву та відзив до неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

18.11.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою про призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в м.Києві №17275000 від 22.04.2022 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (26 років 6 місяців 13 днів).

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно із вимогами ст.48 Кодексу законів про працю України та ст.62 Закону України №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Суд звертає увагу на те, що у законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема у Законі №1788-XII) йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж). Відтак зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Як свідчить зміст рішення ГУ ПФУ в м.Києві №17275000 від 22.04.2022, останнім не зараховано до страхового стажу позивача:

- період навчання з 16.08.1982 по 30.12.1982, оскільки відповідно до п. 5 Положення про освітньо-кваліфікаційні рівні (ступеневу освіту), затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.01.1998 №65, зміст навчання це обґрунтований методичний та дидактичний навчальний матеріал, засвоєння якого забезпечує здобуття освіти і кваліфікації згідно з освітньо-кваліфікаційним рівнем, в зазначеному записі відсутня інформація про присвоєння такого рівня;

- періоди роботи в колгоспі з 28.04.1983 по 16.08.1983 - відсутні записи встановленого мінімуму трудової участі та загальна кількість відпрацьованих людино-днів, 01.01.1985 по 31.03.1986, з 06.03.1987 по 17.04.1989 розрахункові відомості, розмір заробітної плати та відпрацьовані людино-дні згідно довідок №273, 274 від 02.11.2021 відомості відсутні;

- з 02.01.1995 по 07.04.2003 - на печатці, якою завірений запис про звільнення, не проглядається назва підприємства (враховано згідно з довідкою №258 від 26.10.2021 та наданих в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Водночас, згідно з поясненнями ГУ ПФУ в Рівненській області до страхового стажу позивача не зараховано:

- період роботи в колгоспі імені Леніна з 28.04.1983 по 16.08.1983, оскільки відсутні відомості про встановлений мінімум трудової участі та загальна кількість відпрацьованих людино-днів;

- період роботи в колгоспі імені Леніна з 01.01.1985 по 31.03.1986, оскільки згідно довідки №273 від 02.11.2021, виданої Архівним відділом Корецької міської ради, в розрахункових відомостях за 1985-1986 роки не зазначений ОСОБА_1 , тому відсутні відомості про заробітну плату та відпрацьовані людино дні за вказаний період;

- період роботи в колгоспі "Перемога" з 06.03.1987 по 17.04.1989, оскільки згідно довідки №274 від 02.11.2021, виданої Архівним відділом Корецької міської ради, в розрахункових відомостях за 1987-1989 роки не зазначений ОСОБА_1 , тому відсутні відомості про заробітну плату та відпрацьовані людино дні за вказаний період.

При цьому, зараховано до страхового стажу період навчання позивача з 16.09.1982 по 30.12.1982 та період роботи позивача в КСП ім. Б. Хмельницького з 02.01.1995 по 07.09.2003 зараховано згідно довідки №258 від 26.10.2021, виданої Архівним відділом Корецької міської ради, та на підставі даних з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд не погоджується з такою позицією пенсійного органу з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (чинних в спірний період роботи позивача) основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника.

Відповідно до пункту 2 Основних положень трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно пункту 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою. Якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки. В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людино-днів ділиться на 25,4.

Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин

Згідно з записами трудової книжки позивача 28.04.1983 позивач прийнятий на роботу в колгосп ім.Леніна Корецького району та з 16.08.1983 звільнений з роботи; 01.11.1983 прийнятий на роботу в колгосп ім.Леніна Корецького району та з 01.04.1986 звільнений з роботи у зв`язку з переводом; 06.03.1987 прийнятий на роботу в колгосп «Перемога» та з 17.04.1989 звільнений з роботи.

Дані записи завірені чітким відтиском печатки підприємства-роботодавця, підписами посадових осіб та не містять ні виправлень, ні інших позначень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Твердження відповідача про незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в колгоспі ім.Леніна з 01.01.1985 по 31.03.1986 та в колгоспі "Перемога" з 06.03.1987 по 17.04.1989, оскільки згідно довідок №273 та №274 від 02.11.2021, виданої Архівним відділом Корецької міської ради, в розрахункових відомостях за 1985-1989 роки не зазначений ОСОБА_1 , тому відсутні відомості про заробітну плату та відпрацьовані людино дні за вказаний період, суд відхиляє як безпідставні, оскільки вказані довідки не спростовують факту роботи позивача в колгоспах з 01.01.1985 по 31.03.1986 та з 06.03.1987 по 17.04.1989. Більше того, відомості про роботу позивача у колгоспах ім.Леніна та «Перемога» у вказаний період можуть зберігатися не лише за реквізитами « ОСОБА_1 », а й за « ОСОБА_1 », « ОСОБА_2 Пет.», « ОСОБА_1 » як це відображено в архівній довідці Архівного відділу Корецької міської ради №363 від 16.12.2021.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Водночас, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем своїх повноважень щодо отримання додаткових документів/надання позивачу допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу. Відповідач, відмовляючи у призначенні позивачу пенсії за віком з підстав непідтвердження наявності у нього достатнього стажу роботи, будь-яких додаткових документів від нього не вимагав, жодних дій по їх самостійному отриманню не вчиняв. Також пенсійним органом не доведено невиконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин, у зв`язку з чим не підлягає, на думку відповідача, зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці позивача.

З аналізу норм пенсійного законодавства вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком Управління зобов`язане перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, суд акцентує, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для призначення пенсії дії та надав усі необхідні для цього документи.

Таким чином, на переконання суду, дії управління при відмові у зарахуванні до страхового стажу позивача всіх періодів його трудової діяльності згідно з записами трудової книжки, є непропорційними заявленій легітимній меті, а тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Більше того, як свідчить рішення про відмову у призначенні пенсії та розрахунків страхового стажу позивача, долучених ГУ ПФУ в м.Києві та ГУ ПФУ в Рівненській області, такі різняться за своїм змістом в частині періодів зарахування до страхового стажу позивача.

Також згідно з поясненнями ГУ ПФУ в Рівненській області, наведених у відзиві на позов період навчання позивача з 16.08.1982 по 30.12.1982 зарахований до страхового стажу, однак розрахунок стажу свідчить про зарахування такого періоду частково, зокрема, з 16.09.1982 по 30.12.1982, що підтверджує неоднозначність висновків пенсійного органу та неправомірність його дій під час обрахунку страхового стажу позивача.

Враховуючи обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що відповідач, не зараховуючи до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 16.08.1982 по 16.09.1982, а також періоди роботи в колгоспах з 28.04.1983 по 16.08.1983, з 01.01.1985 по 31.03.1986, з 06.03.1987 по 17.04.1989, допустив протиправну бездіяльність, внаслідок якої позивачу відмовлено у призначенні пенсії, а відтак діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначені чинним законодавством.

З огляду на встановлене, для відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 16.08.1982 по 16.09.1982, а також періодів роботи в колгоспах з 28.04.1983 по 16.08.1983, з 01.01.1985 по 31.03.1986, з 06.03.1987 по 17.04.1989 та призначити позивачу пенсію за віком.

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Так, відповідно до пункту першого вказаної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії 18.11.2021, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, а відтак належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком 23.08.2021.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування власної позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зважаючи на положення ст.139 КАС України на користь позивача сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 16.08.1982 по 16.09.1982, а також періодів роботи в колгоспах з 28.04.1983 по 16.08.1983, з 01.01.1985 по 31.03.1986, з 06.03.1987 по 17.04.1989 та непризначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 16.08.1982 по 16.09.1982, а також періоди роботи в колгоспах з 28.04.1983 по 16.08.1983, з 01.01.1985 по 31.03.1986, з 06.03.1987 по 17.04.1989 та призначити йому пенсію за віком з 23.08.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 січня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368)

Суддя Д.П. Зозуля