Справа № 200/4108/22
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року Справа№200/4108/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 20, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (далі - Відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив, суд:

визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, яка полягає у невиданні відповідного наказу та здійснені нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260;

стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (ЄДРПОУ - 07652214) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) недоплачену матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в сумі 51207,85 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначив, що він, в період з 12.07.2021 року по 25.05.2022 року проходив військову службу в Квартирно-експлуатаційному відділі міста Луганськ (далі - КЕВ м. Луганськ). Наказом начальника КЕВ м. Луганськ від 25.05.2022 року № 103 Позивача, звільненого наказом Командувача Сил Логістики Збройних Сил України від 29.04.2022 року № 85 у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 25.05.2022 року виключено зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення. 18.04.2022 року Позивач звернувся до начальника КЕВ м. Луганськ із рапортом, в якому просив його клопотання перед вищим командуванням про виплату Позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення. До рапорту було додано свідоцтво про хворобу та копії виписних епікризів. Начальником КЕВ м. Луганськ 18.04.2022 року затверджено клопотання по суті рапорту майора ОСОБА_1 перед начальником Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України. Крім того, 07.05.2022 року Позивачем було подано рапорт до начальника КЕВ м. Луганськ, в якому Позивач просив, зокрема, виплати йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та лікуванням на підставі довідки про перебування на лікуванні та довідки ВЛК, які наявні у Відповідача. Жодної відповіді на зазначений рапорт Позивач не отримав. Однак, згідно наказу від 25.05.2022 року № 103 Позивачу було виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік в розмірі окладу за військовим званням - 1340 гривень. Зазначена інформація також підтверджується довідкою про доходи від 27.06.2022 року № 524/997. Вважає, що його права були порушені у зв`язку з чим, вимущений був звернутися до суду за їх відновленням.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року було відкрито відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем було надано відзив, в якому останній заперечував проти позовних вимог на підставі того, що Пунктом 7 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 передбачено, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Так, пунктом 6 Наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 року № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» передбачено, що матеріальна допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення, в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Водночас, виплата матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, здійснюється виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини.

В той же час данні виписок з медичної карти та данні довідки військово-лікарської комісії не підтверджують безперервне перебування позивача на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою сумарно більше ніж 30 днів поспіль, оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні, тривалість якого не перевищує 15 календарних днів, що не відповідає вказаній обставині.

Крім того, позивачем при визначені періоду його перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок захворювань нервової та серцево-судинної систем були включені періоди перебування його на лікуванні у 2021 році, а дія Наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 року № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» передбачає безперервне перебування на лікуванні лише у 2022 році.

Позивачем було надано відповідь на відзив в якій він заперечував проти доводів зазначених відповідачем у відзиві та зокрема зазначив, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 (надалі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №704 визначено, що цією постановою надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Накази про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту у випадках, визначених в абзацах п`ятому - сьомому цього пункту, видавати після погодження рапортів: військовослужбовців, які проходять військову службу у військових частинах, підпорядкованих видам (родам) військ (сил), та командуваннях видів (родів) військ (сил), - з командувачами видів (родів) військ (сил) Збройних Сил України.

Оскільки Позивач перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок захворювань нервової та серцево-судинної систем, які пов`язані з проходженням військової служби, протягом 42 днів, та неодноразово звертався до начальника КЕВ м. Луганськ із відповідним рапортом, отже, він має право на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідачем було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав аналогічним тим, що викладені у відзиві.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Станом на час розгляду справи воєнний стан триває. Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26.02.2022 прийнято наказ №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі. Позивач з відповідним рапортом не звертався.

З огляду на викладене, у встановлений КАС України строк рішення по справі з об`єктивних причин не було прийнято, справу розглянуто у розумний строк після виникнення можливості для цього.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, про що свідчить паспорт НОМЕР_2 . Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 є учасником бойових дій.

Наказом командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 26.02.2021 року № 62 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, зараховано до списків особового складу Збройних Сил України та призначено капітана запасу ОСОБА_1 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 12.07.2021 року № 136 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.06.2021 року № 248 (по особовому складу) на посаду заступника начальника відділу - головного інженера КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, з 12 липня 2021 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Наказом начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 25.05.2022 року № 103 майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу - головного інженера КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільненого наказом Командувача Сил Логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.04.2022 року № 85 у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 25.05.2022 року виключено зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення.

Також даним наказом Позивачу було виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, відповідно до наказу Міністрества оборони України №260 від 07 червня 2018 року та наказу кабінету Міністрів України від 12 березня 2021 року №59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік», в розмірі окладу за військовим званням - 1340 гривень.

Зазначена інформація також підтверджується довідкою про доходи від 27.06.2022 року № 524/997.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 08.10.2021 року № 1329, Позивач у період з 27.09.2021 року по 08.10.2021 року перебував у стаціонарі неврологічного відділення. Повний діагноз: лікворо- динамічний криз від 27.09.2021 року. ДЕП І ступеню з розсіяною дрібновогнищевою неврологічною симптоматикою, цефалічним синдромом.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.12.2021 року № 16, Позивач у період з 21.12.2021 року по 31.12.2021 року перебував у стаціонарі терапевтичного відділення. Повний діагноз: Гіпертонічна хвороба другої стадії (КІМ 1,0-1,2 мм, атеросклеротичні бляшки в ділянці біфуркації ЗСА) ступінь 3, високий додатковий ступінь ризику. Неускладнений гіпертонічний криз від 21.12.2021. СН І стадії. Ангіопатія сітківки по гіпертонічному типу другого ступеню. Міопія слабкого ступеню правого ока. Дисциркуляторна енцефалопатія першої стадії, змішаного (гіпертонічного та атеросклеротичного) ґенезу у вигляді дрібновогнищевої неврологічної симптоматики у вигляді цефалічного, вестибуло- атактичного синдромів. Вертеброгенна цервікалгія в стадії загострення, виражений больовий та м`язово-тонічний синдроми.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 30.12.2021 року № 40, 30 грудня 2021 року проведено медичний огляд ВЛК майора ОСОБА_1 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Стан після перенесеного неускладненого гіпертонічного кризу (21.12.2021) на фоні гіпертонічної хвороби другої стадії. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Зазначено, що Позивач потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.02.2022 року № 200, Позивач у період з 14.02.2022 року по 24.02.2022 року перебував у стаціонарі терапевтичного відділення. Повний діагноз: Гіпертонічна хвороба другої стадії (КІМ 1,0-1,2 мм, атеросклеротичні бляшки в ділянці біфуркації ЗСА) ступінь 3, високий додатковий ступінь ризику. Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги І ФК. СН І стадії. Підгострий конюктивіт обох очей. Ангіопатія сітківки по дистонічному типу. Дисциркуляторна енцефалопатія першої стадії, змішаного (гіпертонічного та атеросклеротичного) ґенезу у вигляді вираженого цефалічного та вестибуло-атактичного синдромів. Вертеброгенна цервіколюмбалгія, помірний больовий та м`язово-тонічний синдроми.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.05.2022 року № 930, Позивач у період з 29.04.2022 року по 06.05.2022 року перебував у стаціонарі терапевтичного відділення. Повний діагноз: Гіпертонічна хвороба другої стадії (КІМ 1,0-1,2 мм, атеросклеротичні бляшки в ділянці біфуркації ЗСА) ступінь 3, високий додатковий ступінь ризику. Неускладнений гіпертонічний криз від 29.04.2022. Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги І ФК. СН І стадії. Цукровий діабет, ІІ тип, легкого ступеню важкості, субкомпенсація, вперше виявлений.

18.04.2022 року Позивач звернувся до начальника КЕВ м. Луганськ із рапортом, в якому просив його клопотання перед вищим командуванням про виплату Позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення. До рапорту було додано свідоцтво про хворобу та копії виписних епікризів.

Начальником КЕВ м. Луганськ 18.04.2022 року затверджено клопотання по суті рапорту майора ОСОБА_1 перед начальником Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України.

07.05.2022 року Позивачем було подано рапорт до начальника КЕВ м. Луганськ, в якому Позивач просив, зокрема, виплати йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та лікуванням на підставі довідки про перебування на лікуванні та довідки ВЛК.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII.

Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України № 2011-XII від 20.12.1991 «Про правовий та соціальний статус військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011 визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено порядок, умови та розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначає Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, яким регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (далі Положення).

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 242 Положення передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентована розділом ХХІV Порядку № 260.

Так, згідно з пунктом 1 розділу ХХІV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 розділу ХХІV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Абзацом четвертим пункту 7 розділу XXIV Порядку № 260 визначено, що під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання цієї допомоги звільнені від посад, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами.

Згідно з пунктом 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу.

Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).

Суд звертає увагу на те, що Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а частиною четвертою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей повноваження щодо визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надано Міністру оборони України.

Окрім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та Порядком № 260 встановлено лише верхній, граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищує місячного грошового забезпечення. Також право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.

Таким чином, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.

Суд також звертає увагу на те, що 31.01.2022 Міністерством оборони України прийнято наказ № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік».

Відповідно до пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 року № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям, які отримують грошове забезпечення, в розмірі одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально- побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини.

Накази про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту у випадках, визначених в абзацах п`ятому - сьомому цього пункту, видавати після погодження рапортів: військовослужбовців, які проходять військову службу у військових частинах, підпорядкованих видам (родам) військ (сил), та командуваннях видів (родів) військ (сил), - з командувачами видів (родів) військ (сил) Збройних Сил України.

Як встановлено судом, Позивач подав рапорт від 18.04.2022 року Позивач звернувся до начальника КЕВ м. Луганськ із рапортом, в якому просив його клопотання перед вищим командуванням про виплату Позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення. До рапорту було додано свідоцтво про хворобу та копії виписних епікризів.

Начальником КЕВ м. Луганськ 18.04.2022 року затверджено клопотання по суті рапорту майора ОСОБА_1 перед начальником Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України.

07.05.2022 року Позивачем повторно було подано рапорт до начальника КЕВ м. Луганськ, в якому Позивач просив, зокрема, виплати йому матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та лікуванням на підставі довідки про перебування на лікуванні та довідки ВЛК.

Згідно витягу з наказу начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 25.05.2022 року № 103, Позивачу було виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, відповідно до наказу Міністрества оборони України №260 від 07 червня 2018 року та наказу кабінету Міністрів України від 12 березня 2021 року №59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік», в розмірі окладу за військовим званням - 1340 гривень.

Суд звертає увагу на те, що Позивачем у рапорті від 17.04.2022 було вказано про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань саме у розмірі місячного грошового забезпечення, проте не було зазначено підстави визначені пунктом 6 наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 переліку підстав, за наявності яких виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється у розмірі місячного грошового забезпечення.

Судом також було встановлено, що згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 08.10.2021 року № 1329, Позивач у період з 27.09.2021 року по 08.10.2021 року перебував у стаціонарі неврологічного відділення.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.12.2021 року № 16, Позивач у період з 21.12.2021 року по 31.12.2021 року перебував у стаціонарі терапевтичного відділення.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 30.12.2021 року № 40, 30 грудня 2021 року проведено медичний огляд ВЛК майора ОСОБА_1 . Зазначено, що Позивач потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 15 календарних днів.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.02.2022 року № 200, Позивач у період з 14.02.2022 року по 24.02.2022 року перебував у стаціонарі терапевтичного відділення.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.05.2022 року № 930, Позивач у період з 29.04.2022 року по 06.05.2022 року перебував у стаціонарі терапевтичного відділення.

Як вбачається із наданих виписок із медичної карти, безперервне перебування позивача на лікуванні не перевищувало 15 днів, що не відповідає підставам для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, зазначених у п.6 наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 року № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік».

Окрім цього, жодних доказів існування таких підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, Позивач також не надав суду під час розгляду цієї адміністративної справи. Протилежне судом не встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що Відповідач правомірно виплатив Позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі одного окладу за військовим званням, що становить 1340,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини першої статті 7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

З огляду на викладене, на підставі статей 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 20, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.В. Череповський