Справа № 460/38734/22
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2023 року м. Рівне №460/38734/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача адвоката Л.І.Татарчук; представника відповідача О.В.Воробйової; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу від 26.09.2022 №261 «Про притягнення до відповідальності»; визнати протиправним та скасувати абзац 4 пункту 2 Наказу «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у Рівненській області» від 26.09.2022 №41-ф; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити премію за вересень 2022 року, як заступнику начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб головного управління ДПС у Рівненській області.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що керівником Головного управління ДПС у Рівненській області винесені накази №261 та №41-ф, якими позивача позбавлено премії за вересень 2022 року. Позивач вказує, що такі накази є протиправними, оскільки у керівника не було жодних правових підстав для позбавлення позивача премії: що стосується виконавської дисципліни, то позивачем було виконано усі доручення в межах своїх посадових обов`язків; відповідачем порушені норми чинного законодавства, оскільки в силу норм статті 73 Закону України «Про державну службу» №889-VIII та норм КЗпП України керівник повинен був зажадати від позивача письмові пояснення; питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинне вирішуватися з дотриманням відповідної процедури; вказує, що відповідно до статті 75 Закону «Про державну службу» №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Просив задовольнити позову у повному обсязі.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що позбавлення позивача премії за вересень 2022 року на підставі оскаржуваних наказів жодним чином не стосувалося процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності; накази винесені через недотримання позивачем виконавської дисципліни в частині виконання доручень; повноваження щодо преміювання позивача є дискреційними. Провив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 26.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.11.2022.

Ухвалою суду від 22.11.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у підготовчому засіданні оголошена перерва до 13.12.2022.

Ухвалою суду від 13.12.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.01.2023.

У судове засідання 12.01.2023 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 12.01.2023.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Наказом керівника Головного управління ДПС у Рівненській області «Про переведення працівників» від 29.07.2022 №93-о переведено ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області з 01.08.2022 (а.с. 19).

Керівником Головного управління ДПС у Рівненській області винесений Наказ «Про притягнення до відповідальності» від 26.09.2022 №261 (далі Наказ №261), яким постановлено позбавити премії за вересень поточного року заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб Сидорчук Мирославу за неналежний рівень виконавської дисципліни, не вжиття заходів щодо виконання вимог листа ДПС від 08.09.2022 №10348/7/99-00-04, не забезпечення виконання доручення в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Грабового Владислава від 20.09.2022 №20-д «Про організацію роботи» (а.с. 20).

Керівником Головного управління ДПС у Рівненській області винесений Наказ «Про преміювання працівників Головного управління ДПС у Рівненській області» від 26.09.2022 №41-ф (далі Наказ №41-ф), яким постановлено відповідно до Наказу №261 позбавити премії за вересень 2022 року заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області Сидорчук Мирославу (а.с. 69).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень Наказу №261 та Наказу №41-ф, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №889-VIII, державний службовець під час виконання посадових обов`язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки, чи особі, визначеній у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

За правилами частини другої статті 9 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частин першої статті 50 Закону №889-VIII, держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

За правилами частини другої статті 50 Закону №889-VIII, заробітна плата державного службовця складається з:

1) посадового окладу;

2) надбавки за вислугу років;

3) надбавки за ранг державного службовця;

6) премії (у разі встановлення).

Частиною третьою статті 50 Закону №889-VIII визначено, що за результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать:

1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності;

2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу;

3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Відповідно до частини шостої статті 50 Закону №889-VIII, порядок формування фонду оплати праці державних службовців у державному органі, а також порядок преміювання державних службовців затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За правилами пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 №1298, надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, зокрема, затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів на оплату праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів» установлено, зокрема, що державним службовцям податкових органів: премії встановлюються та виплачуються згідно із Законом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 №646 затверджено Типове положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів) (наказ зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 30 червня 2016 р. за № 903/29033) (далі Типове положення).

Відповідно до пункту 1 Розділу І. «Загальні положення» Типового положення, це Типове положення розроблено відповідно до Закону України «Про державну службу» і встановлює порядок визначення розмірів, нарахування та виплати премій державним службовцям органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів) (далі - державний орган), які займають посади державної служби категорій «Б» і «В».

За правилами пункту Розділу І. «Загальні положення» Типового положення, преміювання державних службовців проводиться з метою матеріального стимулювання високопродуктивної та ініціативної праці, підвищення її ефективності, якості, заінтересованості у досягненні її кінцевого результату та посилення персональної відповідальності державних службовців за доручену роботу або поставлені завдання.

Пунктом 3 Розділу І. «Загальні положення» Типового положення визначено, що державним службовцям можуть встановлюватись такі види премій:

1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності;

2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи державного органу.

Вид преміювання, передбаченого підпунктом 2 цього пункту, визначає керівник державної служби у державному органі залежно від особливостей виконання функцій і завдань державного органу.

Відповідно до пункту 4 Розділу І. «Загальні положення» Типового положення, встановлення премій державним службовцям проводиться керівником державної служби в державному органі відповідно до затвердженого ним положення про преміювання, розробленого згідно з цим Типовим положенням і погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Наказом Головного управління ДПС у Рівненській області від 21.12.2020 №7/вп (у редакції наказу від 11.08.2022 №213) затверджено Положення про преміювання працівників Головного управління ДПС у Рівненській області (далі Положення про преміювання) (а.с. 102).

Пункт 1.2. Положення про преміювання:

«Положення встановлює порядок визначення розмірів, нарахування та виплати премій державним службовцям, працівникам, які виконують функції з обслуговування, Головного управління ДПС у Рівненській області».

Пункт 1.3. Положення про преміювання:

«Преміювання проводиться з метою матеріального стимулювання високопродуктивної та ініціативної праці, підвищення її ефективності, якості заінтересованості у досягненні її кінцевого результату та посилення персональної відповідальності за доручену роботу або поставлені завдання».

Пункт 1.4. Положення про преміювання:

«Начальник Головного управління ДПС у Рівненській області або особа, яка виконує його обов`язки, в межах установленого фонду оплати праці Головного управління ДПС у Рівненській області здійснює преміювання працівників у межах фонду оплати праці шляхом видання наказів із зазначенням суми, яка спрямовується на виплату премії кожному працівнику».

Пункт 1.5. Положення про преміювання:

«У Головному управлінні ДПС у Рівненській області можуть встановлюватись такі види премій: місячна премія відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи за поточний місяць; разова премія за результатами оцінювання службової діяльності для державних службовців; разова премія за результатами роботи за рік для працівників, які виконують функції з обслуговування».

Пункт 1.6. Положення про преміювання:

«В окремих випадках за рішенням Начальника місячна премія визначена підпунктом 1.5.1. Положення, може бути збільшена за рахунок фонду преміювання за окремими поданнями у формі доповідної записки: на визначену ним суму для всіх категорій працівників, крім державних службовців, які відзначились при виконанні встановлених завдань».

Пункт 4.1. Положення про преміювання:

«Рішення про збільшення, зменшення або позбавлення премії приймаються: стосовно Начальника та його заступників Головою ДПС України …; стосовно працівників, які не входять до складу структурних підрозділів Начальником за поданням заступників начальника; стосовно керівників самостійних структурних підрозділів, роботу яких координують відповідні заступники начальника Начальником самостійно або за поданням заступників начальника, які координують роботу відповідних структурних підрозділів згідно з розподілом обов`язків; стосовно керівників самостійних структурних підрозділів, які безпосередньо підпорядковуються Начальнику Начальником самостійно; стосовно інших працівників Начальником за поданнями відповідних керівників самостійних структурних підрозділів або самостійно, які надаються у формі доповідної записки Начальнику».

Пункт 5.1. Положення про преміювання:

«При визначенні розміру місячної премії керівникам структурних підрозділів та іншим працівникам ГУ ДПС обов`язково враховується якість виконання завдань, визначених положеннями про ГУ ДПС, самостійний структурних підрозділ, у якому працює працівник, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва ДПС, ГУ ДПС та безпосереднього керівника, у тому числі стан виконавської дисципліни щодо виконання контрольних завдань, визначених відповідно до: Положення про здійснення системного автоматизованого контролю за виконанням контрольних доручень та моніторингу за станом виконання управлінських рішень, затвердженого наказом ГУ ДПС від 10.03.2021 №166;

Розмір премії визначається з урахуванням: контрольних завдань, термін виконання яких за звітний місяць порушено; показників оцінки рівня виконавської дисципліни, визначених відповідно до Порядку здійснення системної оцінки рівня виконавської дисципліни у структурних підрозділах ГУ ДПС у області при виконанні контрольних завдань, визначених дорученнями органів вищого рівня на власними рішеннями, затвердженого наказом ГУ ДПС від 04.03.2021 №171».

Аналіз норм Положення про преміювання дає підстави для висновку, що керівник вирішує питання щодо встановлення місячної премії працівнику з урахуванням виконавської дисципліни; має право встановлювати розмір місячної премії, збільшувати чи зменшувати її розмір, позбавляти місячної премії працівника.

Зі змісту оскаржуваних Наказів №261 та №41-ф вбачається, що підставою для позбавлення премії за вересень 2022 року слугували факти щодо не вжиття позивачем заходів по виконанню вимог листа ДПС від 08.09.2022 №10348/7/99-00-04 та не забезпечення виконання доручення в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Грабового Владислава від 20.09.2022 №20-д «Про організацію роботи».

Так, до Головного управління ДПС у Рівненській області надійшов лист ДПС України від 08.09.2022 №10348/7/99-00-04 (а.с. 66) щодо проведення аналізу та вжиття дієвих заходів стосовно відпрацювання податкового кредиту ТОВ «Омега» з метою запобігання розповсюдження схемного податкового кредиту; одними із контрагентів ТОВ «Омега» є ТОВ «Фруктова корзина» та ПП «Продуктовий кошик», які були передані на опрацювання, зокрема, до відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб; термін виконання 23.09.2022 (резолюція «Сидорчук Мирослава Анатоліївна», отримано «13.09.2022») (а.с. 75).

Начальником управління оподаткування юридичних осіб Ольгою Єгоровою оформлена Доповідна записка від 22.09.2022, де зазначено, що станом на 22.09.2022 відділом податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб не вжито жодних заходів щодо виконання вимог листа ДПС України від 08.09.2022 №10348/7/99-00-04; запропоновано позбавити премії у розмірі 100% за вересень 2022 року заступника начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб Сидорчук М.А. (а.с. 73).

Одним із критеріїв оцінювання рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, суд не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Суд зазначає, що преміювання та встановлення відповідних надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці та належить саме до дискреційних повноважень роботодавця.

Право встановлення (зменшення чи збільшення розміру, позбавлення) премій належить саме до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати, враховуючи виконавську дисципліну працівника.

Дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

З урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988), встановлено, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гавенда проти Польщі» від 14.03.2002).

Вказане вище свідчить про те, що питання про позбавлення позивача премії за вересень 2022 року є дискреційним повноваженням керівника ГУ ДПС у Рівненській області, який самостійно визначає рівень виконавської дисципліни працівника.

Позивач зазначає, що при прийнятті оскаржуваних Наказів №261 та №41-ф відповідачем грубо порушені норми чинного законодавства, оскільки в силу норм статті 73 Закону №889-VIII та норм КЗпП України керівник повинен був зажадати від позивача письмові пояснення; питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинне вирішуватися з дотриманням відповідної процедури; вказує, що відповідно до статті 75 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця.

Щодо таких доводів суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

За правилами частини першої статті 65 Закону №889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною першою статті 66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до частини першої статті 73 Закону №889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

За правилами пунктів 6, 7, 8 частини другої статті 73 Закону №889-VIII, дисциплінарна справа повинна містити: пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності).

Відповідно до статті 75 Закону №889-VIII, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Зі змісту оскаржуваних Наказів №261 та №41-ф вбачається, що останні жодним чином не стосуються питання позбавлення позивача премії за наслідками обставини щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позбавлення позивача премії за вересень 2022 року відбулося виключно на підставі загальних норм Закону №889-VIII, Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 №1298, Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів», Наказу Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 №646, Наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 21.12.2020 №7/вп (у редакції наказу від 11.08.2022 №213) - Положення про преміювання працівників Головного управління ДПС у Рівненській області.

Позбавлення позивача премії за вересень 2022 року стосувалося виключно неналежної виконавської дисципліни, а не внаслідок вчинення позивачем дисциплінарного проступку за наслідками притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тому посилання позивача на відсутність факту отримання від нього пояснень в порядку статті 73 Закону №889-VIII відхиляються судом.

Факту притягнення позивача саме до дисциплінарної відповідальності не установлено.

Також, позивач вказує на протиправність Наказів №261 та №41-ф з посиланням на Розділ 7 Положення про преміювання.

Щодо таких доводів позивача суд зазначає наступне.

Розділ 7 Положення про преміювання містить назву «Преміювання при накладенні дисциплінарного стягнення».

Відповідно до пункту 7.1. Розділу 7 Положення про преміювання, за місяць, у якому на державного службовця (крім начальника та його заступників) накладено дисциплінарне стягнення, щомісячна премія не виплачується.

Відповідно до пункту 7.2. Розділу 7 Положення про преміювання, за місяць, у якому на працівника, який виконує функції з обслуговування, накладено дисциплінарне стягнення, щомісячна премія не виплачується. Разові премії не виплачуються вказаним категоріям працівників протягом дії дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 73.3. Розділу 7 Положення про преміювання, у разі, якщо на державного службовця було накладено дисциплінарне стягнення після виплати премії у місяці, в якому накладено стягнення, управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку забезпечує підготовку та видання (за необхідності) наказу ГУ ДПС про внесення змін до наказу про преміювання за зазначений місяць.

Тобто Розділ 7 Положення про преміювання регулює питання щодо невиплати премії працівнику внаслідок накладення на нього дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Як зазначено вище, позивач не притягався до дисциплінарної відповідальності, а тому норми Розділу 7 Положення про преміювання не є застосовними релевантними.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що зміст Наказу №261 свідчить про притягнення позивача саме до дисциплінарної відповідальності

Так, назва Наказу №261 «Про притягнення до відповідальності» не свідчить та не може свідчить про притягнення позивача саме до «дисциплінарної» відповідальності; текст Наказу №261 містить посилання лише на загальні норми Закону №889-VIII, Постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 30.08.2002 №1298, Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1346 «Деякі питання оплати праці державних службовців податкових органів», Наказу Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 №646, Наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 21.12.2020 №7/вп (у редакції наказу від 11.08.2022 №213) - Положення про преміювання працівників Головного управління ДПС у Рівненській області.

Тобто позбавлення позивача премії за вересень 2022 року відбулося не в межах процедури притягнення працівника державного службовця до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про безпідставність посилань та доводів позивача.

Зважаючи на те, що питання преміювання позивача (позбавлення премії за вересень 2022 року) є дискреційним повноваженням керівника ГУ ДПС у Рівненській області, який самостійно оцінює роботу працівника та його виконавську дисципліну, тому оскаржувані Накази №261 та №41-ф є правомірними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити премію за вересень 2022 року, як заступнику начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб у м. Рівному управління оподаткування юридичних осіб головного управління ДПС у Рівненській області, суд зазначає.

За правилами пунктів 2, 3, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи попередній висновок суду про правомірність оскаржуваних Наказів №261 та №41-ф та відсутність правових підстав для їх скасування, похідна позовна вимога також не підлягає до задоволення.

Згідно пункту 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень - обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У випадку розгляду справи присяжними у своєму зверненні до присяжних суддя повинен чітко пояснити факти та питання, які присяжні повинні вирішити.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваних рішень Наказу №261 та №41-ф в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПУ 44070166) про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 січня 2023 року

Суддя К.М. Недашківська