Справа № 820/5354/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року

м. Київ

справа №820/5354/17

адміністративне провадження № К/9901/16398/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами № 826/5354/17

за позовом ОСОБА_1 до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках при Харківській обласній державній адміністрації, Харківської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді: Яковенка М.М., суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 /позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках при Харківській обласній державній адміністрації та Харківської обласної державної адміністрації (далі також - Харківська ОДА), у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- визнати бездіяльність Харківської обласної державної адміністрації, яка виражається у незазначенні у довідці про заробітну плату № 01-82/8976 від 22.11.2016 підвищеної на 50 % годинної тарифної ставки та премії у розмірі 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах;

- зобов`язати Харківську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 , довідку про заробітну плату за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25.12.1986 по 11.03.1987 з урахуванням підвищеної на 50 % годинної тарифної ставки та премії у розмірі 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах.

Позов мотивований тим, що Харківською обласною державною адміністрацією неправомірно не зазначено у довідці про заробітну плату № 01-82/8976 від 22.11.2016 підвищеної на 50 % годинної тарифної ставки та премії у розмірі 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на роботі у зоні відчуження у період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав, що згідно до висновку судово-економічної експертизи встановлено, по першому питанню: - в обсязі наданих документів, заробітна плата за період перебування ОСОБА_1 на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25.12.1986 по 11.03.1987, відображена у розрахунково-платіжних відомостях за березень - квітень 1987 у загальній сумі 3187,92 руб, обчислена Ізюмським міським Комітетом Компартії України не у відповідності до норм чинного на той час законодавства з оплати праці ліквідаторів аварії на ЧАЕС у 1986-1987; по другому питанню: в обсязі наданих документів, за умови, що суд вважатиме за можливе обчислювати оплату праці ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25.12.1986 по 11.03.1987 по підвищеній на 50 % годинній тарифній ставці, а премію - у максимальному розмірі - 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах, загальний заробіток обчислено у сумі 6517,79 руб, у тому числі: грудень 1986 року - 529,05 руб, січень 1987 -2578,42 руб, лютий 1987 - 2676,90 руб, березень 1987 - 733,42 руб. Підсумовуючи, суд першої інстанції зазначив, що приймає до уваги висновок експерта та з урахуванням обрахунків, проведених у межах судово-економічної експертизи, вважає за можливе прийняти рішення з урахуванням такого висновку, як обґрунтованого.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 апеляційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації задоволено:

- рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі № 820/5354/17 скасовано;

- прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Другий апеляційний адміністративний суд зазначив, що особова справа ОСОБА_1 не містить документів, які могли бути підставою для нарахування премії; даних щодо виплат місячної премії; даних щодо виплати одноразової винагороди за підсумками роботи за 1985 рік - 398,00 крб; відомостей щодо підвищення тарифної ставки, а тому дійшов висновку щодо відсутності підстав для підвищення тарифної ставки ОСОБА_1 . Також, Другий апеляційний адміністративний суд не прийняв до уваги зроблений висновок судово-економічної експертизи, з огляду на те, що питання можливості або неможливості обчислення оплати праці позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.12.1986 по 11.03.1987 по підвищеній на 50 % годинній тарифній ставці, а премії - у максимальному розмірі - 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах, зроблено експертом під умовою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати і залишити у силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2018.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає про те, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що при розгляді цієї справи суд апеляційної інстанції мав би врахувати висновок судово-економічної експертизи та залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду судді - доповідача ОСОБА_2., суддів Желєзного І.В., Чиркіна С.М., ухвалою від 13.11.2019 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі № 820/5354/17.

На підставі розпорядження В.о. заступника керівника апарату Верховного Суду від 24.04.2020 № 653/0/78-20, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 № 923/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», згідно з наказом голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М.І. від 27.03.2020 № 17-К, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачука А.І., Стеценка С.Г.

Скориставшись своїм процесуальним правом, Харківська ОДА надіслала на адресу Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на правильність зроблених Другим апеляційний адміністративним судом висновків, просила у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити і залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції у цій справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1986 - 1987 роках працював на посаді інструктора партійного комітету в Ізюмському горкомі Компартії України та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію згідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Після подій на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 було призвано на військові збори для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Спеціальні військові збори з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він проходив у складі військової частини № НОМЕР_1 у період з 25.12.1986 по 11.03.1987 (архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.03.2014 № 1856).

Під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав максимально допустиму дозу радіаційного опромінювання - 25 рентген (архівна довідка), внаслідок чого з 27.06.2001 його визнано інвалідом ІІІ-ї групи безстроково з втратою працездатності - 50 %.

Після закінчення робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 повернувся на постійне місце роботи, де йому була виплачена заробітна плата за виконання цих робіт.

01.01.2012 набув чинності Порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011.

З метою отримання довідки про заробітну плату позивач письмово звернувся до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації з заявою у якій просив вирішити питання щодо визначення даних про заробітну плату одержану позивачем за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках та видати на підставі цього довідку про заробітну плату.

24.03.2015 ОСОБА_1 отримав листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації № с-371/01-44/34, яким йому відмовлено у розгляді заяви про видачу довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2016 у справі № 820/2908/16, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Харківської ОДА, передати на розгляд до Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Харківській ОДА звернення ОСОБА_1 .

Згідно витягу з протоколу № 8 засідання Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках вирішено вважати достатньо підстав для видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату та видати довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження.

22.11.2016 ОСОБА_1 отримав довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження за № 01-82/8976.

Позивач, ознайомившись зі змістом довідки про заробітну плату, дізнався, що дані довідки не у повній мірі відображають отриману заробітну плату за виконання робіт у зоні відчуження.

Не погоджуючись із розрахунком заробітної плати ОСОБА_1 звернувся із заявою про уточнення даних довідки про заробітну плату № 01-82/8976 від 22.11.2016.

Листом від 10.08.2017 № 3-3413/01-44/10 надано відповідь про те, що у разі, якщо ОСОБА_1 вважає невірним розрахунок довідки про заробітну плату він може оскаржити її у судовому порядку, а підстави для повторного розрахунку даних довідки про заробітну плату відсутні.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час розгляду цієї справи, Харківським окружним адміністративним судом ухвалою від 28.11.2017 призначено судово-економічну експертизу у справі.

На вирішення експертів були поставлені такі питання:

1. Чи у відповідності до законодавства, що діяло в 1986-1987 роках нарахована заробітна плата ОСОБА_1 ?;

2. Який розмір заробітної плати повинен був бути нарахований ОСОБА_1 за роботу у зоні ЧАЕС згідно законодавства, що регулювало порядок оплати праці осіб, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ?.

Висновком судово-економічної експертизи встановлено, по першому питанню: - в обсязі наданих документів, заробітна плата за період перебування ОСОБА_1 на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25.12.1986 по 11.03.1987, відображена у розрахунково-платіжних відомостях за березень - квітень 1987 у загальній сумі 3187,92 руб, обчислена Ізюмським міським Комітетом Компартії України не у відповідності до норм чинного на той час законодавства з оплати праці ліквідаторів аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках; по другому питанню: в обсязі наданих документів, за умови, що суд вважатиме за можливе обчислювати оплату праці ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 25.12.1986 по 11.03.1987 по підвищеній на 50 % годинній тарифній ставці, а премію - у максимальному розмірі - 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах, загальний заробіток обчислено в сумі 6517,79 руб, у тому числі: грудень 1986 року - 529,05 руб, січень 1987 - 2578,42 руб, лютий 1987 - 2676,90 руб, березень 1987 - 733,42 руб.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

08.02.2020 набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19.12.2019 року № 394-IX.

Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скаргзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла таких висновків.

Згідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ОСОБА_1 отримав довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження, яка відповідає вимогам встановленим наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644 «Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», яка обчислена на підставі первинних документів про нараховану та виплачену заробітну плату, про тривалість робочого дня та місця виконання роботи і обчислена була наступним.

Основна заробітна плата складається з тарифної ставки (розцінки відрядної, окладу, посадового окладу).

Абзацом першим пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРГІС від 07.05.1986 № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» керівникам підприємств надавалося право здійснювати оплату праці працівників, що були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 відсотків тарифними ставками (відрядними розцінками, окладами, посадовими окладами). Конкретні розміри підвищення цих тарифних ставок (розцінок відрядних, окладів, посадових окладів) встановлювалися з урахуванням складності та терміновості виконуваних робіт. Підвищення тарифних ставок (відрядних розцінок, окладів, посадових окладів) працівників здійснювалося у встановленому порядку і для підвищення до 100 відсотків тарифних ставок (відрядних розцінок, окладів, посадових окладів) всім працівникам підстав немає.

У довідці відображується тарифна ставка (посадовий оклад, оклад, розцінка відрядна) у підвищеному розмірі виключно на підставі документів конкретної особи того часу, що мають підтвердити, що цій особі за виконання робіт в зоні відчуження дійсно було підвищено тарифну ставку (посадовий оклад, оклад, розцінку відрядну). Якщо у особи або на підприємстві такі документи з будь-яких причин відсутні, тарифна ставка (посадовий оклад, оклад, розцінка відрядна) відображуються у довідці в одинарному розмірі.

Пунктом 4 постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВІ (PI ІС від 07.05.1986 № 153/10-43 було установлено для працівників, що були безпосередньо зайняті на роботах з усунення наслідків аварії, у зоні іонізуючого випромінювання 6-годинний робочий день.

Особам, оплата праці яких провадилась виходячи з місячних тарифних ставок (окладів) годинна тарифна ставка при 6-годинному робочому дні визначалася діленням місячної ставки (окладу) на норму робочих годин по календарю у даному місяці при 6-годинному робочому дні (роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 27.12.1972 N 383/35 (v3_35400-72).

Місячні норми робочого часу з квітня 1986 року по грудень 1990, наведені у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 16.01.98р.

Годинна тарифна ставка для обчислення оплати праці у зоні відчуження становитиме:

грудень 1986 року:

посадовий оклад 200 крб: 162 год. (у грудні 1986 року при 6-год. роб.)=1,23 крб;

січень 1987року:

посадовий оклад 200 крб: 156 год. (у січні 1987 року при 6-год. роб. дн.)=1,28 крб;

лютий 1987 року:

посадовий оклад 200 крб: 144 год (у лютому 1987 року при 6-год. роб. дн.) = 1,39 крб;

березень 1987 року:

Посадовий оклад 200 крб.: 156 год. (у березні 1987 року при 6-год. роб.дн.)=1,28 крб.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7 ( 207с-86-гі ) (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 N 665-195 (v0665400- 86) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Про зазначений порядок оплати праці роз`яснено листом Держкомпраці УРСР та Укрпрофради від 08.01.1987 N 05/2-25-2; 03-51-8.

Підвищена у кратних розмірах оплата праці не утворювала нових тарифних ставок (посадових окладів), це була доплата за особливі умови праці (роз`яснення Держкомпраці СРСР, Міністерства енергетики і електрифікації СРСР і ЦК профспілки робітників електростанцій і електротехнічної промисловості від 26.05.86 р, Тимчасовий порядок оплати праці працівників підприємств, організацій і установ Міненерго СРСР, які приймали участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища).

У зоні особливого контролю оплата праці зазначених осіб провадилась у однократному розмірі тарифної ставки (постанова ЦК КГ1РС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 N 524-156 (v0524400-86) та абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7 ( 207с-86-гі).

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 N 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Оплата праці за роботу у зоні:

Архівна довідка Галузевого державного архіву Міноборони України від 06.05.2014 № 179/1/5988 (розписані дні виїздів)

Грудень 1986 року, Зона № З годинна тарифна ставка для обчислення оплати праці у зоні відчуження становитиме:

посадовий оклад 200 крб: 162 год. грудні 1986 року при 6-год. Роб=1,23 крб;

5 днів - 1,23 крб х 5 дн. х 6 год. х 4 (кратність) =147,6 крб;

1 день (вихідні) - 1,23 крб. х 1 дн. х 6 год. х 4 (кратність) х 2 = 59,04 крб. Разом: 147,6 крб + 59,04 крб. = 206,64 крб;

Січень 1987 року, Зона № 3 годинна тарифна ставка для обчислення оплати праці в зоні відчуження становитиме:

посадовий оклад 200 крб: 156 год. (у січні 1987 року при 6-год. роб. дн.) =1,28 крб;

25 днів - 1,28 крб. х 25 дн. х 6 год. х 4 (кратність) = 768,00 крб;

4 дні (вихідні) - 1,28 крб х 4 дн. х 6 год. х 4 (кратність) х 2 = 245,76 крб;

Разом: 768,00 крб + 245,76 крб = 1013,76 крб.

Лютий 1987 року, Зона № З годинна тарифна ставка для обчислення оплати праці у зоні відчуження становитиме:

посадовий оклад 200 крб: 144 год (у лютому 1987 року при 6-год. роб. дн.) = 1,39 крб;

24 дні - 1,39 крб х 24 дн х 6 год. х 4 (кратність) = 800,64 крб;

4 дні (вихідні) - 1,39 крб х 4 дн х год х 4 (кратність) х 2 = 266,88 крб;

Разом: 800,64 крб + 266,88 крб = 1067,52 крб.

Березень 1987 року, Зона № З годинна тарифна ставка для обчислення оплати праці в зоні відчуження становитиме:

Посадовий оклад 200 крб: 156 год. (у березні 1987 року при 6-год. роб.= 1,28 крб;

7 днів - 1,28 крб х 7 дн х 6 год х 4 (кратність) = 215,04 крб;

1 день (вихідні) - 1,28 крб х 1 дн х 6год х 4 (кратність) х 2 = 61,44 крб;

Разом: 215,04 крб + 61,44 крб = 276,48 крб.

Середній заробіток, із розрахунку якого провадилися виплати, передбачені Інструкцією про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби у запасі (п. 4), затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22.04.1982 N 95/4-132, обчислювався із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи.

Робітникам і службовцям, для яких застосовувалася почасова оплата праці, яка не змінювалася по днях і місяцях (оклад або ставка без доплат і надбавок або з постійними надбавками і доплатами), за час протягом якого зберігається середній заробіток, розрахунок провадився із зазначеного заробітку.

За працівником за дні роботи у зоні відчуження зберігався середній заробіток, у зв`язку з цим визначено розмір збереженого середнього заробітку за дні роботи у зоні відчуження:

жовтень 1986 року - 22 дн - 200,00 крб + (премія за II півріччя 1986 (расчетно-платежная ведомость № 38) - 200,00 крб/=33,33 крб.)=крб;

листопад 1986 року - 19 дн -200,00 крб + (премія за II півріччя 1986 (расчетно-платежная ведомость № 38) - 200,00 крб/6 місяців = 33,33 крб) 233,33 крб;

(233,33 крб. + 233,33 крб.) : 41 дн. = 466,66 : 41 = 11,38 крб.

Середня збережена заробітна плата за роботу у зоні становить:

грудень 1986 року (5 дн.) - 5 дн. х 11,38 крб. = 56,90 крб;

січень 1987 року (25 дн.) - 25 дн. х крб. 284,50 крб;

лютий 1987 року (24 дн.) - 24 дн. х 11,38 крб. = 273,12 крб;

березень 1987 року (7 дн.) -7 дн. х 11,38 крб. 79,66 крб.

Загальна сума оплати праці за роботу у відчуження становить:

грудень 1986 року (5 дн.) - 206,64 крб. + 56,90 крб. =263,54 крб;

січень 1987 року (25 дн.) - 1013,76 крб. + 284,50 крб. = 1298,26 крб;

лютий 1987 року (24 дн.) - 1067,52 крб. + 273,12 = 1340,64 крб;

березень 1987 року (7 дн.) - 276,48 + 79,66 = 356.14 крб.

Згідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 р. N 153/10-43 премія за роботу працівника у зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що якщо до призову на військові збори премія працівнику нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження, премія також повинна була бути нарахована у тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання. Якщо у зазначене положення своєчасно внесені зміни у відповідності з підпунктом 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7 ( 207с-86-гі ) щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була бути нарахована у зазначених розмірах. Для нарахування премії у розмірі 60 % тарифної ставки всім учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підстав немає.

Крім того, пунктом 7 Порядку № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

У особовій справі ОСОБА_1 документи, які могли бути підставою для нарахування премії, відсутні; даних щодо виплат місячної премії матеріали справи не містять; даних щодо виплати одноразової винагороди за підсумками роботи за 1985 рік - 398,00 крб, як це зазначено у висновку експерта у справі не міститься. Премія за друге півріччя 1986 року 200 крб була врахована при видачі довідки. Тобто, підстав для нарахування 60 % премії немає.

Таким чином судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що відповідач надаючи відповідну довідку про заробітну плату за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 25.12.1986 по 11.03.1987 без урахування підвищеної на 50 % годинної тарифної ставки та премії у розмірі 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, що регулює спірні правовідносини, а тому заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Також, не приймаючи до уваги висновок судово-економічної експертизи, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що питання можливості або неможливості обчислення оплати праці позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.12.1986 по 11.03.1987 по підвищеній на 50% годинній тарифній ставці, а премію - в максимальному розмірі - 60% від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах, зроблені експертом під умовою («за умови, що суд вважатиме за можливе обчислювати оплату праці ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 25.12.1986 по 11.03.1987 по підвищеній на 50 % годинній тарифній ставці, а премію - у максимальному розмірі - 60 % від оплати праці за фактично відпрацьований час на цих роботах, загальний заробіток обчислено в сумі 6517,79 руб, у тому числі: грудень 1986 року - 529,05 руб, січень 1987 - 2578,42 руб, лютий 1987 - 2676,90 руб, березень 1987 - 733,42 руб.»).

Верховний Суд наголошує, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 9 КАС України).

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 73 КАС України). Суд звертає увагу на те, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У свою чергу, згідно до частини другої ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У свою чергу на противагу зазначеного, позивачем не було надано доказів у розумінні статей 73, 74 КАС України, які могли б указувати на протилежне а тому, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновок суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 356 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 у справі № 820/5354/17- залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Стрелець Т.Г.

Судді Рибачук А.І.

Стеценко С.Г.