Справа № 420/16758/22
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/16758/22

Категорія справи: 105000000 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О. Місце ухвалення рішення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року по справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанов у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила суд:

- скасувати постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про відкриття виконавчого провадження №70265885;

- скасувати постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №70265885;

- скасувати постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №70265885;

- скасувати постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №70265885;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 1984,80 грн. та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначає, що враховуючи вимоги положень ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіна А.Я. винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві (п.5 ч. 1 ст.37) від 16.06.2022 року у ВП №62379039, яку було надіслано ГУ Держпраці в Одеській області 16.06.2022 року про, що в матеріалах виконавчого провадження №62379039 наявне повідомлення від 16.06.2022 року №12016.

Разом з тим, із матеріалів виконавчого провадження №70265885 вбачається, що стягувачем ГУ Держпраці в Одеській області повторно пред`явлено до виконання постанову №ОД329/1577/АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року, видану ГУ Держпраці в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 141690,00 грн. з 07.11.2022 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанов у виконавчому провадженні задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про відкриття виконавчого провадження №70265885.

Визнано протиправною та скасовано постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №70265885.

Визнано протиправною та скасовано постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №70265885.

Визнано протиправною та скасовано постанову Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2022 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №70265885.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 3 969 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В своїй скарзі апелянт зазначає про неврахуванням судом першої інстанції приписів ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до змісту якої строк звернення виконавчого листа до виконання, в разі повернення такого стягувачу без виконання обраховується з дня такого повернення. Вказує, що стягувачем було отримано постанову про повернення виконавчого документа за № 62379039 від 16.06.2022 року та виконавчий документ 29.09.2022 року, про що свідчить заява (повторна) стягувача на примусове виконання від 07.11.2022 року, а отже з дати отримання виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох місяців, а тому строк не є пропущеним. При цьому з посиланням на ЗУ №2129-ІХ перебіг передбачених Законом № 1404-VIII строків виконавчого провадження, зокрема визначених ч. 1ст. 12, на час дії воєнного стану в Україні тимчасово преривається, а тому повернення виконавчого документу без виконання в даному випадку є неможливим.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Другому Малиновському відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №62379039 з примусового виконання постанови №ОД329/1577/АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року, виданої ГУ Держпраці в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 141690,00 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження №62379039 головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіною А.Я. було винесено наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження №62379039 від 19.06.2020 року; про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 28.07.2020 року; про арешт майна боржника від 28.07.2020 року; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 08.06.2022 року.

Крім того, 16.06.2022 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіною А.Я. винесено постанову ВП № 62379039 про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.5 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначену постанову було надіслано на адресу ГУ Держпраці в Одеській області 16.06.2022 року про, що в матеріалах виконавчого провадження №62379039 наявний супровідний лист від 16.06.2022 року №12016.

07.11.2022 року ГУ Держпраці в Одеській області повторно подано до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про примусове виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОД329/1577/АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року.

08.11.2022 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіною А.Я. за виконавчим документом постановою про примусове виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОД329/1577/ АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року відкрито виконавче провадження за №70265885.

Також, судом встановлено, що 08.11.2022 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіною А.Я. в межах виконавчого провадження №70265885 прийнято постанови: - про арешт коштів боржника; - про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; - про арешт майна боржника.

Вважаючи протиправними дії головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіної А.Я. щодо відкриття виконавчого провадження №70265885 та постанови від 08.11.2022 року, прийняті у межах виконавчого провадження № 70265885 такими, що підлягають скасуванню, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення, виходив з того, що повторне звернення виконавчого документу постанови ГУ Держпраці в Одеській області №ОД329/1577/АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року до примусового виконання мало місце 07.11.2022 року, тобто поза межами встановленого ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку, а тому відповідач мав повернути виконавчий документ без виконання, отже прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних постанов.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення)сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII, за приписами пунктів 6, 7 частини першої якої у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) та строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 11 Закону №1404-VIII визначено, що строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Така позиція узгоджується з подібними правовими висновками, встановленими у постанові Верховного суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29.10.2020 року у справі №916/922/16, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Приписами пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання у чітко визначений статтею 12 Закону № 1404-VIII строк.

Так, як вбачається з матеріалів справи, вперше ГУ Держпраці в Одеській області звернулося із заявою про примусове виконання постанови №ОД329/1577/АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року в межах строку встановленого законодавством.

В свою чергу, 16.06.2022 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрябіною А.Я. винесено постанову ВП № 62379039 про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.5 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, стягувачу виконавчий документ було повернуто 16.06.2022 року, (постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.06.2022 року ВП №62379039), тобто строк був перерваний, відповідно до ч.4 та 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у зв`язку з його перериванням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, та відповідно з 17.06.2022 року почався перебіг строку повторного пред`явлення до виконання постанови №ОД329/1577/АВ/П/ТД-ФС від 16.04.2020 року, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.22 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 року №133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 року №259/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року №341/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 року №573/2022, який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на даний час в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В свою чергу, 15.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження» №2129-IX, відповідно до якого розділ ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, яким, крім іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Закон №2129-IX набрав чинності 26.03.2022.

Таким чином, з 26.03.2022 строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі і щодо пред`явлення виконавчих документів до виконання, перериваються.

Державний виконавець при прийнятті виконавчого документа керується Законом України «Про виконавче провадження», який визначає принципи діяльності державної виконавчої служби. Підстави повернення виконавчого документу передбачені ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавчий документ повертається у випадку пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В даному випадку, при отриманні 07.11.2022 року державним виконавцем заяви про примусове виконання постанови про накладення штрафу, державний виконавець не мав права керуватись нормою ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та повертати виконавчі документи без виконання, оскільки відповідно до п.10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» строки звернення з виконавчим листом перервані з 26.03.2022.

Суд відзначає, що в межах заявленого позивачем спору надається правова оцінка діям державного виконавця при отриманні заяви про примусове виконання постанови та відкриттю виконавчих проваджень.

Як було зазначено судом вище, державний виконавець керується нормами Закону України «Про виконавче провадження». В даному випадку, вказаний Закон не передбачав повернення виконавчого документу через порушення строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, у зв`язку з внесенням змін пунктом 10.2 розділу ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відтак, державний виконавець діяв у відповідності до чинного законодавства.

Суд зазначає, що введення воєнного стану вносить певні корективи в роботу державних органів, що зумовило внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі в частині строків звернення з виконавчими документами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені Законом №1404-VIII строки (у тому листі на пред`явлення виконавчого листа до виконання) перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, що фактично продовжує строк звернення виконавчого документу на період дії воєнного стану, доводи позивачки про те, що відповідач протиправно у відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого документу, який пред`явлений до виконання поза межами встановленого законом строків є необґрунтованими.

Підсумовуючи викладене, судом не встановлено протиправності дій відповідача при прийнятті оскаржуваних постанов, відсутні будь-які порушення прав позивача з боку відповідача, а відтак вони не підлягають скасуванню.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст. 77 КАС України обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанов у виконавчому провадженні відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 січня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова