Справа № 522/822/23
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/822/23
Провадження № 2-а/522/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Ференц А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду в м. Одеса адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 року представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.12.2022 року працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень відповідача, було встановлено, що відповідач прибув на територію України 28.02.2013 року, легально, через КПП «Горностаївка», за паспортним документом громадянина Республіки Білорусь для виїзду за кодон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 11.10.2012 року по 11.10.2022 року. Відповідач на території України знаходиться не законно, ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні. ОСОБА_2 за скоєне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та було прийняте рішення № 778 від 05.12.2022 року, яким зобов`язано відповідача покинути територію України до 03.01.2023 року. Рішення відповідач не оскаржував територію України не покинув. 09.01.2023 року ОСОБА_2 був повторно виявлений, та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене представник позивача зазначив, що є підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення та існує ризик його втечі.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у режимі відеоконференції.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просив справу розгляну без його участі за наявними у справі доказами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

05.12.2022 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64 громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_3 було встановлено, що він прибув в Україну 28.02.2013 року, легально, через КПП «Горностаївка», за паспортним документом громадянина Республіки Білорусь для виїзду за кодон серії НОМЕР_1 , терміном дії з 11.10.2012 року по 11.10.2022 року.

ОСОБА_2 на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 05.12.2022 року серії ПН МОД № 009353 ОСОБА_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009262 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн. ОСОБА_4 штраф сплачено, про що свідчить квитанція долучена до матеріалів справі від 16.12.2022 року №102.

Згідно Рішення № 778 від 05.12.2022 року, ГУ ДМС в Одеській області було вирішено примусово повернути ОСОБА_3 в країну походження та зобов`язати покинути територію України у термін до 03.01.2023 року включно. Судом встановлено, що відповідачем рішення виконано не було.

Згідно розписки від 05.12.2022 року ОСОБА_2 був ознайомлений з рішенням №778 від 05.12.2022 року, зазначив, що від виконання рішення не відмовляється, перекладача не потребує.

09.01.2023 року ОСОБА_3 було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 09.01.203 року серії ПН МОД № 009480 ОСОБА_3 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009388 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон № 3773-VI).

Приписами п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

За правилами ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Приписами ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Положеннями ч. 11 ст. 289 КАС України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно з п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що останній знаходився на території України без документів на право проживання в Україні, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, відповідач не вчинив жодної спроби легалізувати своє становище. Указані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, що унеможливлює забезпечення примусового видворення за межі України.

Під час дослідження матеріалів справи, судом достеменно встановлено факт того, що відповідач будучи під особистий підпис 05.12.2022 року повідомлений про необхідність покинути територію України у термін до 03.01.2023 року, жодних дій для легалізації свого становища не вчинив і був затриманий. Для добровільного повернення до країни походження або третьої країни іноземця до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та інших територіальних підрозділів ДМС України з заявою не звертався. Зазначав, що жертвою торгівлі людьми ніколи не був, жодних примусів під час проживання на території України до нього ніхто не застосовував.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26, ч. 4 ст. 30, ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 2, 6-11, 72-78, 90, 211, 241-246,247, 268-272, 289, 371, 372 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Білорусь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців до 10.07.2023 року з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до п.3 ч. 2ст. 371 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Суддя Я.В. Шестакова