Справа № 560/10798/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.06.2022 № 30 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до пункту б) статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 з наступного дня за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 12.06.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що досягнувши пенсійного віку, встановленого пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", 14 червня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою встановленого зразка та необхідними документами щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак, з урахуванням принципу екстериторіальності, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.06.2022 року № 30 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 12 років 6 місяців. Вважає прийняте рішення протиправним, оскільки він досягнув відповідного віку та має необхідний стаж роботи, у тому числі і пільговий.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно із записами трудової книжки від 08.09.1988 року серії НОМЕР_1 , оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, які підтверджують зайнятість на роботах з шкідливими і важкими умовами праці. Звертає увагу, що довідки № 26100/2765 від 09.06.2021 року, № 26100-2765 від 10.06.2021 року, № 26100-2770 від 11.06.2021 року та виписки з наказів про атестацію робочого місця від 15.06.2021 року № 26100-2797, від 09.06.2021 року № 26100-2723, на які позивач посилається в позовній заяві, до заяви про призначення пенсії від 14 червня 2022 року, за результатами розгляду якої прийнято спірне рішення, долучено не було. Водночас вказує, що у головного управління відсутні підстави для врахування наявної у матеріалах судової справи довідки № 26100/2765 від 09.06.2021 року, виданої ЗАТ «Внешторгсервіс» Донецька народна республіка, оскільки будь-які документи, підготовлені або видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 23.06.2021 року № 3009-.

Відповідно до паспорта громадянина України позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 14 червня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. До заяви позивач додав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, паспорт, військовий квиток, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заяву про спосіб виплати пенсії, трудову книжку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21 червня 2022 року № 30 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгового стажу. Вказано, що страховий стаж становить 30 років 8 місяців 23 дні; до пільгового стажу не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою від 08.09.1988 року серії НОМЕР_2 , оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, які підтверджують зайнятість на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Листом від 23 червня 2022 року № 2600-0213-8/70985 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про прийняте рішення.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- з 01.07.1985 року по 28.05.1987 року проходив службу у радянській армії (запис № 1);

- з 08.09.1988 року по 07.09.1989 року працював лаборантом Донецького політехнічного інституту (записи № 2, 3);

- 25.09.1989 року - прийнятий в обтискний цех слюсарем-ремонтником 4 розряду у Єнакієвський металургійний завод (запис № 4);

- 02.09.1991 року - присвоєно 5-ий розряд у тій же професії (запис № 5);

- Єнаківський державний металургійний завод (запис № 6);

- 11.07.1994 року - присвоєно 6-ий розряд у тій же професії (запис № 7);

- 06.07.1995 року - призначено на посаду майстра з ремонту металургійного обладнання (енергетичне обладнання) обтискного цеху (запис № 8);

- 11.07.2000 року - призначено на посаду майстра з ремонту металургійного обладнання (УПК, МНЛЗ) теплоенергослуж. конвертерного цеху (запис № 9);

- 13.11.2000 року - звільнено за переводом у СП ТОВ "Метален" (запис № 10);

- 14.11.2000 року - прийнятий у конвертерний цех на посаду майстра з ремонту металургійного обладнання у СП ТОВ "Метален" (запис № 11);

- 01.08.2002 року - призначено на посаду майстра з ремонту металургійного обладнання (УКП) теплоенергослуж. конвертерного цеху (запис № 12);

- 13.09.2004 року - призначено на посаду старшого майстра з ремонту металургійного обладнання теплоенергослуж. конвертерного цеху (запис № 13);

- 27.11.2007 року - звільнений за власним бажанням (запис № 14);

- 17.12.2007 року - прийнято на посаду інженера з реагентної обробки в українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю "ГідроТехІнжинінг" (запис № 15);

- 30.01.2009 року - звільнено у зв`язку з переведенням (запис № 16);

- 02.02.2009 року по 15.06.2017 року працював провідним інженером у ТОВ "Технохімреагент" (записи № 17, 18).

Позивач, уважаючи порушеними його права щодо призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим законом визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV).

У силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначається, у тому числі, пенсія за віком (пункт 1 частини першої статті 9 Закону № 1058-IV).

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV, мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Тобто, Законом № 1058-IV передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 1.1. розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 21-1), заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі (абзац 4 пункту 1.9. розділу І Порядку № 22-1).

Суд звертає увагу, що у заяві про призначення пільгової пенсії від 14 червня 2022 року, поданій позивачем, зроблений відповідний запис щодо документів, яких не вистачає, однак у матеріалах пенсійної справи відсутні відомості про повідомлення заявника про те, які документи необхідно було подати додатково, що свідчить про бездіяльність пенсійного органу.

Водночас заявник надав відповідні документи, додавши їх до скарги, поданої до пенсійного органу.

Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком, серед інших, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

У свою чергу, пункт 18 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, надає особам, зокрема, роз`яснення з питань призначення та виплати пенсій; допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Усупереч зазначеному, відповідач проігнорував наведені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення пункту 3 Порядку № 637), не пропонував у рамках наданих повноважень (пункт 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Натомість відповідач за наслідками розгляду заяви позивача від 14 червня 2022 року прийняв рішення від 21 червня 2022 року № 30, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відсутності необхідного пільгового стажу.

Із матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV стала відсутність необхідного пільгового стажу через ненадання позивачем довідок, уточнюючих пільговий характер роботи.

Суд зауважує, що подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17, від 11.07.2019 року у справі № 242/1484/17 та від 12.12.2019 року у справі № 423/405/17 Верховний Суд зазначив наступне:

"Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

<…> Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом".

Тобто основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання та інше).

Вказана правова позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постановах 02 грудня 2021 року у справі № 263/9464/16-а, від 20 січня 2022 року у справі № 591/7003/16-а.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у період з 25.09.1989 року по 05.07.1995 року працював слюсарем-ремонтником обтискного цеху у Єнакієвському металургійному заводі, з 06.07.1995 року по 13.11.2000 року працював на посаді майстра з ремонту металургійного обладнання у Єнакієвському металургійному заводі, з 14.11.2000 року по 12.09.2004 року - працював на посаді майстра з ремонту металургійного обладнання у СП ТОВ "Метален", з 13.09.2004 року по 27.11.2007 року - старшим майстром з ремонту металургійного обладнання у СП ТОВ "Метален".

Вказані професії передбачені Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Отже, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці позивача, є безпідставними, оскільки спірний трудовий стаж позивача на посадах, які відносяться до Списку № 2, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача щодо ненадання позивачем довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи, оскільки відповідач у відзиві вказує, що у головного управління відсутні підстави для врахування довідки № 26100/2765 від 09.06.2021, виданої ЗАТ «Внешторгсервіс» Донецька народна республіка, оскільки будь-які документи, підготовлені або видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

Тобто відповідач дає оцінку наданій довідці № 26100/2765 від 09.06.2021 року, однак не враховує таку, тому що будь-які документи, підготовлені або видані органами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

Щодо наведеного твердження суд зазначає таке.

Тимчасово окупована територія України, відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII), є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, частинами другою, третьою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та / або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд зауважує, що відносно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Європейський суд з прав людини у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 569/14531/16-а.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у цьому випадку і при обставинах, що склались, відмова відповідачем - органом державної влади, позивачу - фізичній особі, у реалізації його права на отримання пенсії з підстави надання довідок органами, установами, що знаходяться на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини: у національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів роботи, зазначених у його трудовій книжці.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 55 років, за наявності страхового стажу 30 роки 8 місяців 23 дні, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, він має право на вказану пенсію.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.06.2022 року № 30, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 12 червня 2022 року.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.06.2022 року № 30 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 12 червня 2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 січня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап