Справа № 160/14730/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
23 вересня 2022 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- стягнути з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на його користь заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 р. вказану позовну заяву залишено без руху через та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.
На виконання ухвали суду від 28.09.2022 р., позивачем 24.10.2022 р. усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, що не заперечується сторонами, а тому не потребує доказування і вважається встановленим.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 р. у справі №160/6028/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 р. 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 р. з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р.;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 р. у справі №160/6028/20 набрало законної сили 14.08.2020 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у справі №160/5481/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 р.;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 р.;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у справі №160/5481/20 набрало законної сили 25.08.2020 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 р. у справі №160/17090/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД84526 від 02.09.2020 р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 р. ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД84526 від 02.09.2020 р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у справі №160/5481/20 набрало законної сили 01.07.2021 р.

03 серпня 2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із електронний зверненням з питанням пенсійного забезпечення.

Відповідно до листа Головного управління ПФУ в Дніпропетровський області від 19.08.2022 р. №25188-19567/Р-01/8-0400/22 повідомлено позивачу, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 р. у справі №160/6028/20 нарахована доплата пенсії за період з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у справі №160/5481/20 нарахована доплата пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.11.2020 р. в сумі 57680,89 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 р. у справі № 160/17090/20 нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн. Виплату доплати пенсії, обчисленої на виконання вищезазначених рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду буде проведено після виділення бюджетних асигнувань.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої на виконання рішень суду пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.11.2020 р. в сумі 57680,89 грн., за період з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн. та за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За приписами ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 373 КАС України визначено порядок звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання.

Так, ч.1 ст.373 КАС України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, ст.383 КАС України визначено порядок звернення до суду задля визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За змістом приписів ч.2, ч.3 ст.383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 р. у справі №160/6028/20 нарахована доплата пенсії за період з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у справі №160/5481/20 нарахована доплата пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.11.2020 р. в сумі 57680,89 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 р. у справі №160/17090/20 нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн.

Суми нарахованої доплати пенсії за періоди з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн., з 01.01.2018 р. по 30.11.2020 р. в сумі 57680,89 грн. та з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн. не виплачені.

Відповідачем не заперечується, що заборгованість перед позивачем обліковується з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн., з 01.01.2018 р. по 30.11.2020 р. в сумі 57680,89 грн. та з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн., проте не виплачена через відсутність коштів.

При цьому, відповідачем у листі Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 19.08.2022 р. №25188-19567/Р-01/8-0400/22 зазначено, що нарахована виплата на виконання рішень суду буде проведена після виділення бюджетних асигнувань в порядку черговості надходження рішень суду до органу Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи встановлено, що фактичною підставою для звернення до суду із цим позовом стала незгода позивача із бездіяльністю Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не вчинення заходів в частині виплати нарахованої пенсії.

З огляду на вказані обставини вбачається, що фактично позивач звернувся до суду з приводу невиконання судових рішень, які набрали законної сили, у справі №160/6028/20, у справі №160/5481/20 та у справі №160/17090/20, на виконання яких боржник провів перерахунок пенсії, проте не виплатив його.

Разом з тим, суд зазначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано розділом ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України, яким не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Так, як зазначалося вище, відповідно до приписів ст.383 КАС України, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Крім того, за вищенаведеними нормами закону, у разі невиконання відповідачем (боржником) рішення суду, позивач, як стягувач, може отримати виконавчий лист на виконання такого судового рішення та звернутися до відповідного органу державної виконавчої служби з метою його примусового виконання.

Так, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 р. у справі №160/6028/20 набрало законної сили 14.08.2020 р., рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 р. у справі №160/5481/20 набрало законної сили 25.08.2020 р., рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 р. у справі № 160/17090/20 набрало законної сили 01.07.2021 р., а виконавчі листи, що видані на підставі цього рішення можуть бути пред`явлені до виконання згідно із ст.12 Закону №1404-VIII.

Натомість, чинним законодавством не передбачено зобов`язання відповідача (боржника) виконати судове рішення, яке набрало законної сили, у судовому порядку шляхом подання окремого позову з цього приводу та ухвалення відповідного судового рішення.

При цьому, з приписами частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зауважує, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15.

Суд також зауважує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та визначається як завершальна стадія судового провадження.

Таким чином, звертаючись з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо невиплати йому нарахованої пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30 11.2020 р. в сумі 57680,89 грн., за період з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн. та за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн., а також щодо зобов`язання стягнути з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на його користь заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.11.2020 р. в сумі 57680,89 грн., з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 10748,50 грн., з 01.04.2019 р. по 31.01.2022 р. в сумі 191209,68 грн., позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, що є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко