Справа № 160/16658/22
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 15.08.2022 року пенсію за віком згідно статті 26 та в порядку статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 04.01.2011 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 02.01.2013 року позивач працює лаборантом санітарно-гігієнічної лабораторії відділу дослідження фізичних та хімічних факторів у Державній установі «Дніпропетровській обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», яка відноситься до категорії посад, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року «Про перелік закладів в установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», тому з цього часу виплату пенсії за вислугу років було зупинено. Після досягнення пенсійного віку, 15.08.2022 року, за заявою позивача, їй було призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія нарахована з урахуванням загального стажу по 30.06.2022 року, що складає 42 роки 8 місяців 21 день. Під час призначення пенсії за віком, шляхом переведення з одного виду пенсії на інший, а саме, з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки, який використовувався для обчислення пенсій, що призначені до 2017 року, а не за 2018, 2019, 2020 роки, які передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо застосування до спірних правовідносин норм права, що стосуються переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, з 04.01.2011 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». В серпні 2022 року позивач звернулась із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З 15.08.2022 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058. Для обчислення пенсії застосовано середній заробіток, розрахований з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки. Враховуючи, що позивач, починаючи з 2011 року стала учасником правовідносин у сфері пенсійного страхування шляхом отримання пенсії за вислугу років, яка є різновидом пенсії в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав для здійснення первинного призначення пенсії у 2022 році за нормами ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутні.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій позивач вказує на необгрунтованість та безпідставність доводів відповідача, наводить аргументи, аналогічні тим, що викладені у позові та наполягає на застосуванні практики Верховного Суду.
Ухвалою суду від 31.10.2022 року прийнято до свого провадження вказану справу та відкрито провадження у справі, та згідно ч. 2 ст. 257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 04.01.2011 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З 02.01.2013 року позивач працює лаборантом санітарно-гігієнічної лабораторії відділу дослідження фізичних та хімічних факторів у Державній установі «Дніпропетровській обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», тобто на посаді, яка відноситься до категорії посад, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року «Про перелік закладів в установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з посади, яка дає право на таку пенсію, тому виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 було зупинено з 02.01.2013 року.
З 15.08.2022 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 29.09.2022 за № 1506-951/К-03/8-2200/22 повідомило позивача про те, що для обчислення розміру пенсії за віком був застосований показник середньої заробітної плати, який враховувався для призначення (попереднього перерахунку) іншого виду пенсії, відтак для застосування показника середньої заробітної плати за 2019-2021 підстав немає.
Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) крім іншого, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно статті 10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, Законом №1058-IV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано можливість переведення між цими видами пенсії.
Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом №1058-IV.
Водночас, Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право осіб на отримання пенсії за вислугу років.
Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Згідно з положеннями частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.
Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший вид пенсії.
При цьому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом №1788-XII, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-IV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія яка до цього була призначена позивачу.
Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 по справі №876/5312/17, а також Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові №185/1474/17 від 06.03.2018 року.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і частини п?ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України висновки Верховного Суду підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що з 15.08.2022 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058.
Разом з тим, статтею 26 Закону № 1058 унормовано умови призначення пенсії за віком, що додатково підтверджує призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший.
З огляду на викладене та враховуючи, що Закон №1788-XII відповідно до якого позивачу було призначено пенсію за вислугу років, передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV вона звернулась вперше (переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону відсутнє), суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно нараховано ОСОБА_1 пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.
Згідно до пункту 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду не те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 15.08.2022 року пенсію за віком згідно статті 26 та в порядку статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки, з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова