Справа № 620/7930/22
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/7930/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Мазко Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Гарнізонної військово-лікарської комісії в особі військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Гарнізонної військово-лікарської комісії в особі військової частини НОМЕР_1 та просить:

визнати протиправним та скасувати рішення гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2022 № 1504, яким ОСОБА_1 , 1989 р.н., визнано придатним до військової служби;

зобов`язати гарнізонну військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд відносно ОСОБА_1 та прийняти рішення про обмежену придатність ОСОБА_1 до військової служби з урахуванням висновків суду.

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що має проблеми із здоров`ям, що ускладнює несення військової службу, тому не погоджується з рішенням комісії, вважає дане рішення протиправним та необґрунтованим.

Ухвалою суду від 30.11.2022 в справі відкрито провадження та призначено слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (далі - позивач) призваний у Збройні Сили України у березні 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проходження військової служби - військова частина НОМЕР_2 ).

Згідно відомостей (пункт 13) військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с.11-12) позивача 07.04.2009 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано обмежено придатним у військовий час.

05.05.2022 позивача госпіталізовано до КНП «Конотопської центральної районної лікарні імені Академіка Михайла Давидова» (а.с.14).

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 05.05.2022 по 16.05.2022.

Згідно виписки КНП «Конотопської центральної районної лікарні імені Академіка Михайла Давидова» із медичної карти стаціонарного хворого від № 1283 позивачу встановлений діагноз: гіпертонічна хвороба II стадії, ступінь 2, ризик високий. Гіпертонічний криз 05.05.2022 року. Остеохондроз шийно-грудного відділу хребта, двобічний корінцевий синдром. Синдром карпального каналу.

25.07.2022 позивача госпіталізовано до КНП «Носівської міської лікарні імені Ф.Я. Примака» (а.с.15).

Відповідно до відомостей з виписки КНП «Носівської міської лікарня імені Ф.Я. Примака» № 1404 із медичної карти стаціонарного хворого встановлено наступний діагноз: гіпертонічна хвороба II стадії, ступінь 2, ризик високий, кризовий перебіг.

Також, 23.08.2022 року позивача госпіталізовано до КНП «Носівської міської лікарні імені Ф.Я. Примака», де останній перебував на стаціонарному лікуванні з 23.08.2022 по 06.09.2022 (а.с.16).

Під час лікування позивача йому окрім наявних хвороб, діагностовано наступні клінічні діагнози: Варикозна хвороба поверхневих вен обох нижніх кінцівок з недостатністю спроможністю клапанів сафено-феморальних.

07.09.2022 року позивача госпіталізовано до КНП «Носівської міської лікарні імені Ф.Я. Примака» (а.с.17).

Під час лікування у позивача діагностовано наступні клінічні діагнози: Гіпертензивна енцефалопатія. Дисциркуляторна (гіпертензивна) енцефалопатія II ступеню: розсіяна неврологічна симптоматика, помірна вестибулопатія, вегетативна дисфункція за симпатоадраналовим типом, перманентний перебіг, астенія цефалгія. - основний.

Люмбаго і ішіасом. Остеохондроз м/х дисків поперекового відділу хребта. Протрузії м/х дисків L4 - L5, L5 - S1. Хронічна двобічна люмбоішалгія з вираженим м`язово-тонічними розладами , стадія загострення. - супутній.

Згідно даних мультиспіральної комп`ютерної томографії від 19.10.2022 року у позивача виявлені ознаки дисциркулярної єнцефалопатії (а.с.18).

Висновком до протоколу триплексного сканування вен нижніх кінцівок від 09.08.2022 у позивача виявлено ознаки варикозної хвороби вен обох нижніх кінцівок з недостатністю спроможністю клапанів сафено-феморальних співгирл з обох боків та сафено - політеального праворуч.

Ультразвуковим дослідженням органів черевної породнини + нирок + +простати + сечового міхура від 05.08.2022 року у позивача встановлені ознаки гепатомегалії, жирової дегенерації печінки, ліподистрофії підшлункової залози, СКХ, правобічного нефролітіазу без порушення уродинаміки, хронічного калькульозного простатиту (а.с.20).

Згідно висновку МРТ головного мозку від 18.08.2022 у позивача діагностовані ознаки одиничних дрібновогнещевих змін білої речовини лобних часток, більш ймовірно, в рамках проявів хронічної субкортикальної мікроангіопатїї (а.с.21).

26.10.2022 року госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд ОСОБА_1 .

Згідно рішення госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено довідкою військово-лікарської комісії від 26.10.2022 № 1504, позивачу встановлений діагноз про причинний зв`язок захворювання (травми, порання, контузії, калідства): гіпертонічна хвороба І стадії, 2 ступінь, ризик помірний. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта з протрузіями міжхребцевих дисків L4-L5 L5-S1 без порушення функції. Синдром хронічної цервікоторакалгії, люмбалгїї, ремісія. Варикозна хвороба нижніх кінцівок ХВНО. Міопія слабого ступеню обох очей.

На підставі статей 39-в, 41-в графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ позивача визнано придатним до військової служби (а.с.13).

28.10.2022 позивача знову госпіталізовано до КНП «Носівської міської лікарні імені Ф.Я. Примака» з діагнозом: гіпертонічна хвороба II стадії, ступень 2 ризик 2 (високий) (а.с.22).

Позивач категорично не погоджується з рішенням військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено довідкою від 26.10.2022 № 1504, про придатність до військової служби, вважає таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК, зокрема, з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Як встановлено судом, довідкою військово-лікарської комісії від 26.10.2022 за №1504, позивач визнаний придатним до військової служби (а.с.13).

Проте позивач вважає, що висновок не відповідає результатам проведених медичних обстежень та не відображає реальний стан його здоров`я.

Суд зазначає, що надання оцінки стану здоров`я позивача та його діагнозам, що визначають ступінь придатності до військової служби, не входить до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Так, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно із підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку щодо його придатності, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Позивач, вважаючи неправильними висновки лікарів про його придатність до військової служби, вправі ініціювати їх перегляд відповідними штатними ВЛК, оскільки виключно на лікарські комісії покладений обов`язок щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначання придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та військовозобов`язаних.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що позивач не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача та не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Тому, підстав вважати, що таке рішення ВЛК є протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття наразі суд не вбачає.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.11.2021 у справі №826/17175/18.

За наслідками розгляду даної справи, судом не встановлено протиправності дій військово-лікарської комісії під час складання висновку щодо придатності позивача, а відтак у вимозі щодо визнання протиправною та скасування постанови, оформленої довідкою військово-лікарської комісії, необхідно відмовити.

Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так як у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Гарнізонної військово-лікарської комісії в особі військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 17 січня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Гарнізонна військово-лікарська комісія в особі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя О.Є. Ткаченко