Справа № 140/7864/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7864/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до виконавчого комітету Ковельської міської ради (далі відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні інформації щодо запиту на інформацію від 14.11.2022 (позовна вимога 1);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути запит від 14.11.2022 про надання копії посадової інструкції секретаря Ковельської міської ради та надати позивачу точну та повну достовірну інформацію у відповідь на запит на інформацію (надати копію посадової інструкції секретаря Ковельської міської ради) в порядку, визначеному чинним законодавством України (позовна вимога 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовим запитом про надання публічної інформації. Однак, 22.11.2022 отримав від відповідача відмову у надані інформації. У відповіді на запит не написано щодо запитуваної інформації, а відмовлено у доступі до публічної інформації з відсилкою до інших актів, про які не запитувалось.

Позивач не погоджується із відповіддю виконавчого комітету Ковельської міської ради щодо запитуваної інформації та вважає вказану відмову у наданні публічної інформації протиправною.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 22.12.2022 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Представник відповідача зазначив, що посадова інструкція секретаря міської ради не передбачена чинним законодавством, повноваження секретаря міської ради визначені статтею 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З метою забезпечення належного рівня організації управління та координації дій виконавчих органів міської ради прийнято розпорядження міського голови №24-р від 28.01.2021 року «Про розподіл функціональних обов`язків між міським головок), секретарем міської ради, першим заступником міського голови, заступниками міського голови та керуючого справами виконавчого комітету». Даним розпорядженням додатково розподілено функціональні обов`язки секретаря міської ради. Оскільки у розпорядника інформації відсутній запитуваний документ, а позивача цікавила інформація про обов`язки, повноваження секретаря міської ради тощо, то останньому було повідомлено, стосовно даної інформації.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Ковельської міської ради із письмовим запитом про надання публічної інформації.

22.11.2022 виконавчим комітетом Ковельської міської ради було надано відповідь №5067/3.23/2-22, яка отримана позивачем.

Позивач, вважає, що відповідь надано не стосовно запитуваної інформації та вважає, що йому відмовлено з відсилками до інших законодавчих актів, про які не запитувалось.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-ХІІ (далі - Закон №2657-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону №2657-ХІІ визначено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до частини 1, 2 статті 7 Закону №2657-ХІІ право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ст. 5 Закону №2657- XII).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (ч.1 ст.3 Закону №2939-VI). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VI).

Відповідно до статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради (частина 1 статті 13 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частинами 1-2 статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запит.

Згідно частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону (частина 1 статті 22 Закону № 2939-VI).

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідач є розпорядником запитуваної інформації і вчинив неправомірно, оскільки, дане формулювання відповіді - є фактичною відмовою у надані публічної інформації.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації, щодо надання йому посадової інструкції секретаря Ковельської міської ради ОСОБА_2 .

Виконавчим комітетом Ковельської міської ради 22.11.2022 №5067/3.23/2-22 було надано відповідь на запит у якому повідомляється, що повноваження секретаря міської ради визначені ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та розпорядженням міського голови від №24-р від 28.01.2021 року «Про розподіл функціональних обов`язків між міським головок), секретарем міської ради, першим заступником міського голови, заступниками міського голови та керуючого справами виконавчого комітету», дане розпорядження додане до даної відповіді (а.с.9-10).

Відповідно до відповіді на звернення позивача судом встановлено, що позивач відмови не отримував, оскільки на її звернення відповідачем було надано відповідь.

Судом встановлено, що посадова інструкція це документ, що визначає організаційно-правове становище працівника в структурному підрозділі, що забезпечує умови для його ефективної праці.

Слід зазначити, що посадова інструкція секретаря міської ради не передбачена чинним законодавством, повноваження секретаря міської ради визначені статтею 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З метою забезпечення належного рівня організації управління та координації дій виконавчих органів міської ради прийнято розпорядження міського голови №24-р від 28.01.2021 року «Про розподіл функціональних обов`язків між міським головок), секретарем міської ради, першим заступником міського голови, заступниками міського голови та керуючого справами виконавчого комітету».

Оскільки, позивача цікавила інформація про обов`язки, повноваження секретаря міської ради тощо, то останньому було повідомлено, що повноваження секретаря міської ради встановлені на основі вищевказаного закону та розпорядження міського голови №24-р від 28.01.2021.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те, що відповідь виконавчого комітету Ковельської міської ради від 22.11.2022 №5067/3.23/2-22 є правомірною, оскільки надана відповідь на запит про надання інформації не є відмовою.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Тому з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Ковельської міської ради (45001, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 73, )

Суддя В.В. Дмитрук