Справа № 520/11910/21
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 січня 2023 року № 520/11910/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень - рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, з урахуванням уточнень, просить суд:

скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2020р.:

- №0-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 р., на суму 5861.93 грн.

- №0-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 р., на суму 2859,64 грн.;

- №0052390/1-0441-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 р., на суму 982,87 грн.

- №0-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 р., на суму 1468,90 грн.;

- №0052386/1-0441-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 р., на суму 905,93 грн.

- №0-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 р., на суму 1218,52 грн.;

- від 25.06.2019 р. №0-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 р., на суму 1049,89 грн. по Немишлянському району м. Харкова;

- стягнути сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2020 року №0-2032, №0-2032, №0052390/1-0441-2032, №0-2032, №0052386/1-0441-2032, №0-2032 та від 25.06.2019 року №0-2032 є необґрунтованими та незаконними, а тому підлягають скасуванню. Позивач зазначив, що відповідач неправильно визначив об`єкти оподаткування та без будь-яких належних правових підстав здійснив нарахування позивачу податкових зобов`язань.

Через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки спірні податкові повідомлення-рішення прийнято на законних підставах та скасуванню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нерухомого майна: нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 29,2 кв.м.; нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 35,2 кв.м.; квартири за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 180,8 кв.м; квартири за адресою АДРЕСА_4 загальною площею 88,2 кв.м; нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 загальною площею 315,0 кв.м.; нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 загальною площею 872,7 кв.м.; нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 загальною площею 1 298,3 кв.м.

10.11.2020 року Головним управління ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення №0052388/1-0441-2032, №0-2032, №0052387/2-0441-2032, №0052387/1-0441-2032, №0-2032, №0052389/2-0441-2032, №0052389/1-0441-2032, №0-2032, №0-2032, №0-2032, №0052390/1-0441-2032, №0-2032, №0052386/1-0441-2032, №0-2032 та від 25.06.2019 р. №0-2032.

Позивач оскаржила вказані податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України. Рішенням про результати розгляду скарги від 25.02.2021р. №987/В/99-00-06-01-4-09, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано ППР ГУ ДПС у Харківській області від 10.11.2020р. №0052388/1-0441-2032, №0-2032, №0052387/2-0441-2032, №0052387/1-0441-2032, №0-2032, №0052389/2-0441-2032, №0052389/1-0441-2032, №0-2032, інші залишені без змін.

Вважаючи залишені ППР без змін протиправними позивач звернулась з даним позовом до суду.

Так, судом встановлено, що податковими повідомленнями-рішеннями від 10.11.2020 року позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- №0-2032 за 2019 рік в розмірі 5861.93 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 180,8 м2;

- №0-2032 за 2019 рік в розмірі 2859,64 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2;

- №0052390/1-0441-2032 за 2018 рік у розмірі 982,87 грн., щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 м2, дата державної реєстрації об`єкта 03.04.2018р.;

- №0-2032 за 2019 рік у розмірі 1468,90 грн. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 м2;

- №0052386/1-0441-2032 за 2018 рік в розмірі 905,93 грн. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,2 м2, дата державної реєстрації об`єкта 28.03.2018р.;

- №0-2032 за 2019 рік в розмірі 1218,52 грн. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,2 м2;

- від 25.06.2019 №0-2032 за 2018 рік на суму 1049,89 грн. за об`єкт житлової нерухомості квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно із приписами статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Згідно із положеннями підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Водночас, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1п. 266.2 ст.266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1п.266.3 ст.266 ПК України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п.266.3.2 п.266.3 ст. 266 ПК України).

Щодо податкових повідомлень - рішень від 10.11.2020 року: №0-2032 за 2019 рік в розмірі 5861,93 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 180,8 м2; №0-2032 за 2019 рік в розмірі 2859,64 грн. за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2; від 25.06.2019 №0-2032 за 2018 рік на суму 1049,89 грн. за об`єкт житлової нерухомості квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2, суд зазначає наступне.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 , зокрема, перебуває: квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2; квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 180,8 м2; нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 м2; - нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,2 м2.

Відповідно до абз. 4 п. 63.3 ст. 63 ПК України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та не основним місцем обліку, повідомити про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п. п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).

Судом встановлено, що податок за 2018 та 2019 рік нараховувався згідно з додатком № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» та відповідно до рішення 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/18 Про місцеві податки і збори у місті Харкові.

Відповідно до п.1,2,3,4 додатку № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток.

Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків.

Відповідно до норм Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), на 180 кв. метрів.

Судом встановлено, що ставка податку, яка врахована контролюючим органом при визначенні розміру суми податкових зобов`язання, при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить 37,23 гривень за 2018 рік та 41,73 гривень за 2019 рік. (1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати).

Відповідно до п. б пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Так, сумарна загальна площа житлової нерухомості позивачки становить: 180,8 + 88,2 = 269 - 60 = 209 м2, де 180,8 - загальна площа квартири АДРЕСА_6 , 88,2 - загальна площа квартири АДРЕСА_8 - сумарна площа житлової нерухомості, 60 м2 - пільга передбачена ПК України, 209 м2 - сумарна загальна площа об`єктів житлової нерухомості позивача з урахуванням пільги.

Відповідно до п. г пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Отже, для обрахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, необхідно визначити питому вагу для кожного об`єкту нерухомості: 1)180,8 / 269 = 0,672 - для квартири АДРЕСА_6 , де 180,8 - загальна площа квартири, АДРЕСА_9 - загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача; 2)88,2 / 269 = 0,328 - для квартири АДРЕСА_7 , де 88,2 - загальна площа квартири; 269 - загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача.

Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податкових повідомленнях-рішеннях від 10.11.2020р.:

- № 0-2032 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 180,8 м2 складає: 0,672 х 209 х 41,73 = 5 861,93 грн., де 0,672 - питома вага квартири; 209 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності Позивача з урахуванням пільги; 41,73 - ставка податку у 2019 році (1% х 4 173,00);

- № 0-2032 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2, складає: 0,328 х 209 х 41,73 = 2 859,64 грн, де 0,328 - питома вага квартири; 209 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності Позивача з урахуванням пільги; 41,73 - ставка податку у 2019 році (1% х 4 173,00);

Щодо податкового повідомлення-рішенні від 25.06.2019 № 0-2032, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2018 рік, судом встановлено, що податкове зобов`язання нараховано за об`єкт житлової нерухомості, що відповідно до відомостей з Державного реєстру нерухомого майна знаходиться у власності позивача з 28.09.2015 року - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 88,2 м2. В зв`язку з тим, що у 2018 році Позивач у приватній власності мала лише один об`єкт нерухомості, питома вага не обраховується, пільга, передбачена ПК України, у вигляді 60 м2 застосовується.

Отже, розрахунок податкового повідомлення-рішенні від 25.06.2019 № 0-2032 є наступним: 88,2 - 60 = 28,2 х 37,23 = 1 049,89 грн, де 88,2 - загальна площа квартири, 60 - пільга, передбачена ПК України, 37,23 - ставка податку у 2018 році (1 % х 3 723,00).

Таким чином, з урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесені податкові повідомлення рішення від 10.11.2020 року: №0-2032 ; №0-2032; від 25.06.2019 №0-2032.

Щодо податкових повідомлень - рішень від 10.11.2020 року №0052390/1-0441-2032 за 2018 рік у розмірі 982,87 грн., щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 м2, дата державної реєстрації об`єкта 03.04.2018р.; №0-2032 за 2019 рік у розмірі 1468,90 грн. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 35,2 м2; №0052386/1-0441-2032 за 2018 рік в розмірі 905,93 грн. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,2 м2, дата державної реєстрації об`єкта 28.03.2018р. ; №0-2032 за 2019 рік в розмірі 1218,52 грн. щодо об`єкту нежитлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,2 м2;

Підпунктом 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно вимог законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари; туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; г) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Відповідно до пп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 ПК України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до п. 5 додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання Про місцеві податки і збори у місті Харкові від 22.02.2017 № 542/17, в редакції змін внесених рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1284/18, встановлено, що ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні 1 відсоток; 2) будівлі офісні 1 відсоток; 3) будівлі торговельні 1 відсоток; 4) гаражі 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади 0,25 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі 0 відсотків; 8) інші будівлі 0,1 відсотка.

Отже, ставка податку коливається в залежності від цільового призначення нежитлового приміщення, яке перебуває у власності особи.

Судом встановлено, що при формуванні спірних податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єктів нежитлової нерухомості за 2018-2019 роки, контролюючим органом застосована ставка податку в розмірі 1 % мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року при цьому не враховано цільове призначення нежитлових приміщень.

Таким чином, суд приходить до виноску, що приймаючи податкові повідомлення - рішення від 10.11.2020 року №0052390/1-0441-2032; №0-2032; №0052386/1-0441-2032; №0-2032 відповідач не врахував усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, отже вони є не обґрунтованими та підлягають скасуванню.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем вимог ПК України при формуванні податкових повідомлень рішень, суд зазначає наступне.

Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків затверджено Наказом Міністерства Фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (далі - Порядок № 1204).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1204 до податкового повідомлення - рішення зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені (розрахунок пені додається іу разі складення податкових повідомлень - рішень за формами «Р»).

Оскаржуване податкове повідомлення - рішення складене за формою «Ф» - для платників податків фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства.

Відповідно до Додатку І до Порядку № 1204 корінець податкового-повідомлення рішення, складеного за формою «Ф», не передбачає наявності даних щодо адреси об`єктів житлової та нежитлової нерухомості та їх типів, а також не має містити обов`язково детальний розрахунок податкового повідомлення - рішення.

Стосовно строків направлення контролюючим органом податкових повідомлень рішень.

Для платників нормами ПК України закріплено, що визначені податковими повідомленнями - рішеннями суми підлягають сплаті протягом 60 календарних днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення, та терміни надіслання податкового повідомлення - рішення не мають юридичного значення для платника податків, оскільки з дати його отримання не зменшується строк, протягом якого триває обов`язок по сплаті за податковим повідомленням - рішенням.

Окрім того, затримка у надсиланні (врученні) контролюючим органом - відповідачем у встановлений пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України строк оскаржуваного податкового повідомлення - рішення - до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), може свідчити лише про порушення процедури їх направлення (вручення), яка не змінює суті спірного рішення та не повинна сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, для його скасування.

Сам факт порушення контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення - рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку своєчасної сплати суми податку.

Аналізуючи зазначені норми, платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у разі отримання податкового повідомлення - рішення з нарахованим податковим зобов`язанням після 01 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), звільняється лише від відповідальності за несвоєчасну сплату такого зобов`язання, проте не звільнений від його сплати в цілому на цій підставі.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №808/144/18.

Окрім цього, відповідно до висновку Верховного Суду, зазначеному у постанові від 24.04.2019 у справі № 820/212/16 дефекти форми податкового повідомлення-рішення контролюючого органу не є безумовною підставою його скасування.

Недоліки оформлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10.11.2020р. якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: №0052390/1-0441-2032 в розмірі 982,87 грн.; №0-2032 в розмірі 1468,90 грн.; №0052386/1-0441-2032 в розмірі 905,93 грн.; №0-2032 в розмірі 1218,52 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.