Справа № 160/20726/22
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 січня 2023 року Справа №160/20726/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 ) до Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Боодича, буд. 3, м. Кривий Ріг, 50086, ), у якій просить:

- визнати протиправною відмову Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), громадянина Республіки Польща, з Єдиного реєстру боржників;

- зобов`язати відповідача Догинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості з Єдиного реєстру боржників про громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та закрити виконавче провадження №63940680, у зв`язку із виконанням рішення Галицького районного суду м. Львова від 22.10.2020 у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що відмову Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників є протиправною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Згідно абз. 4 ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" з 01.01.2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481,00 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Щодо посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Частиною 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Цим положенням встановлено, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас, за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Відтак, позивач не є особою, яка звільнена від сплати судового збору в розумінні п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за позовні вимоги немайнового характеру, яки ним заявлені:

- визнати протиправною відмову Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо виключення відомостей про боржника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), громадянина Республіки Польща, з Єдиного реєстру боржників;

- зобов`язати відповідача Догинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості з Єдиного реєстру боржників про громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та закрити виконавче провадження №63940680, у зв`язку із виконанням рішення Галицького районного суду м. Львова від 22.10.2020 у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №580/563/21.

З огляду на викладене, суд робить висновок що посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" є недоречними.

Таким чином, за подання адміністративного позову з вимогою немайнового характеру, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі - 992,40 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також, суд зазначає, що відповідно до пунктів 1-6 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивачем заявлено вимогу про визнання відмови незаконною, проте права позивача щодо відмови у виключенні з реєстру боржників можуть бути відновлені шляхом визнання протиправної дії, бездіяльності, або визнання протиправним та скасування рішення, якими, на думку позивача, порушені його права.

Вимога щодо визнання незаконної відмови є некоректною та не відповідає вимогам ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивачем некоректно сформовані позовні вимоги, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити бажаний спосіб відновлення порушеного, на думку позивача, права.

З огляду на викладене, позивач повинен привести позовні вимоги до відповідача у відповідності до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також, відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною відмову проте не надає суду таку відмову. Також позивач посилається на те, що він неодноразово звертався до відповідача із зверненнями, проте таких звернень суду також не надано.

Отже, позивачу необхідно надати до суду належним чином завірені копії документів та доказів на яких ґрунтуються його позовні вимоги, як для суду, так і для відповідача.

Частинами 1-2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 5, 94, 160, 161, 169, 245, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовна заява ОСОБА_1 до Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом:

- надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн, сплаченого на реквізити: одержувач - ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), , рахунок отримувача - UA4004632, МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101;

- надання до суду уточненої позовної заяви у якій привести позовні вимоги до відповідача у відповідності до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- надання до суду належним чином завірені копії документів та доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги, як для суду, так і для відповідача.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.З. Голобутовський