Справа № 420/12997/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо невжиття заходів до примусового виконання рішення суду (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №420/10296/20), у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом (виконавчим листом № 420/10296/20 від 26 травня 2022 року), тобто невжиття заходів до примусового стягнення зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () і перерахування на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), ІПН отримувача - НОМЕР_2 , грошових коштів в розмірі 105 928 (сто п`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок;

зобов`язати суб`єкта владних повноважень, а саме Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (КОД , яке розташоване за адресою: 65023, Одеська область, місто Одеса, вулиця Садова, будинок 1-А) вчинити певні дії, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №420/10296/20 в повному обсязі, у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом (виконавчим листом №420/10296/20 від 26 травня 2022 року), тобто примусово стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () та перерахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), ІПН отримувача - НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 105 928 (сто п`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за результатом розгляду справи №420/10296/20, зокрема постановлено стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 588 492,60 гри, яка визначена без сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Позивач також зазначає, що з урахуванням наданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону інформації, 28.07.2022 Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 473 736 (чотириста сімдесят три тисячі сімсот тридцять шість) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки, а також сплачено: податок на доходи фізичних осіб (пункт 168.1.1 Податкового кодексу України) в розмірі 18 відсотків 105 928 гривень 67 копійок; військовий збір (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України) в розмірі 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування - 8827 гривень 39 копійок.

Позивач наполягає на тому, що грошові кошти в розмірі 105 928 гривень 67 копійок підлягають стягненню з боржника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () та перерахуванню на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В адміністративному позові позивач вказує, що звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області з проханням: вжити передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» заходів до примусового виконання рішення суду (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №420/10296/20) у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом (виконавчим листом №420/10296/20 від 26 травня 2022 року) і цим Законом; стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () та перерахувати па картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_3 , відкритий в AT «Укрсиббанк» (МФО 351005), ІПН отримувача - НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 105 928 гривень 67 копійок.

Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області повідомлено, що податковим агентом, відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати Позивача с Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

На переконання позивача, відповідач помилково вважає, що скільки він не є податковим агентом, то не зобов`язаний вживати заходів до примусового виконання рішення суду (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі № 420/10296/20 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом (виконавчим листом №420/10296/20 від 26 травня 2022 року) і статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону не виконав рішення суду (постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі № 420/10296/20) у повному обсязі та у відповідності до вимог нормативно-правових актів» а саме: не виконано вимоги пункту 168.5 Податкового кодексу України, пунктів З, 4, 5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01,2004 р, № 44 та не перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 ОА6874511, відкритий в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), ІПН отримувача НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 105 928 гривень 67 копійок в якості грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення ОСОБА_1 , то Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону фактично не виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21,03.2022 у справі № 420/10296/20, яка набрала законної сили.

Таким чином, на думку позивача, усупереч вимогам частини першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області не вжив передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №420/10296/20 в повному обсязі у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Ухвалою суду від 20.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Копія ухвали суду від 20.09.2022 року та адміністративний позов з додатками доставлено до електронного кабінету Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області20.09.2022 року та 15.09.2022 року відповідно.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 року по справі №420/10296/20 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (,місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Різницька 13/15), Другої кадрової комісії атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Різницька 13/15), Міністерства оборони України (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрянофлотський проспект, 6), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (, місцезнаходження: 65012, вул. Пироговська, 11) про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,- відмовлено у повному обсязі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 року по справі №420/10296/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 288 від 09.04.2020 "Про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки";

визнано протиправним та скасовано п.23 § 2 наказу Міністра оборони України № 449 від 10.09.2020 щодо звільнення полковника юстиції ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідно до п.18 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 113 від 19.09.2019 та пп. «г» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів);

поновлено ОСОБА_1 на військовій службі з 11 вересня 2020 року;

визнано протиправним та скасовано наказ в.о. військового прокурора Південного регіону України № 883к від 10.09.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу організаційного та правового забезпечення Військової прокуратури Південного регіону України, виключення зі списків особового складу Військової прокуратури Південного регіону України, всіх видів забезпечення та направлення для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організаційного та правового забезпечення Військової прокуратури Південного регіону України з 11 вересні 2020 року;

стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 588 492,60 (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев`яноста дві) грн, яка визначена без сплати податків та інших обов`язкових платежів;

в іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Одеським окружним адміністративним судом 26.05.2022 року видано виконавчий лист щодо стягнення зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 588 492,60 (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев`яноста дві) грн, яка визначена без сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2022 року задоволено. Виправлено описку, допущену в резолютивній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2022 року по справі № 420/10296/20, шляхом викладення абзацу 8 її резолютивної частини у наступному вигляді:

Стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 588 492,60 грн (п`ятсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев`яносто дві гривні шістдесят копійок).

04.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області з заявою в якій просив вжити передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» заходів до примусового виконання рішення суду (постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі № 420/10296/20) у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом (виконавчим листом № 429/10296/20 від 26 травня 2022 року) і цим Законом; стягнути зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону () та перерахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 , відкритий в АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005), ІПН отримувача - НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 105 928 гривень 67 копійок.

Листом від 05.09.2022 року №16-11-11/5927 Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області повідомила позивача про те, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачено Порядком виконання рішень про стягнення коштів: державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок №845). На виконання п.8 Порядку № 845 Головним управлінням було прийнято до розгляду надані позивачем документи, зареєстровано виконавчий лист Одеського окружного адміністративного суду під 26.05.2022 по справі №420/10296/20 відповідно до вимог організації діловодства, здійснено перевірку вищевказаного виконавчого документа на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче проводження», достатність поданих документів відповідно до п. 6 Порядку та можливість його виконання органом Казначейства.

Так, Головним управлінням керуючись вимогами п.28 Порядку № 845, листом від 23.06.2022 №10-06-06/3871 було повідомлено Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону про надходження виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 по справі №420/10296/20 (з урахуванням ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду під 21.06.2022 по справі №420/10296/20) та повідомлено, що строк подання боржником інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів не може перевищувати п`ять робочих днів э дати отримання повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника.

29.06.2022 на адресу Головного управління надійшов лист Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 28.06.2022 №21-1777ВИХ-22, який зареєстровано в Головному управлінні за вх. №06-11321, стосовно надання реквізитів для перерахування коштів за КПК 0901010 по коду економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2111 на користь ОСОБА_2 у сумі 588492,60 гри, з якої: військовий збір 8827,39 грн; ПДФО - 105928,67 грн; до видачі на руки 473736,54 грн.

Таким чином з урахуванням поданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону інформації, Головним управлінням 28.07.2022 меморіальними ордерами від 29.06.2022 №61961/10 (на суму 475 736,54 грн; призначення платежу бесп. стяг. серед. зароб; отримувач ОСОБА_1 ), №61691/11 (на суму 8827,39 грн; призначення платежу Війск. збір утр. із стяг. серед. зароб.) та №61961/12 (на суму 105 928,67 грн; призначення платежу - ПДФО із стяг. серед. зароб.) здійснено фактичне виконанні виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 по справі №420/10296/20.

В листі від 05.09.2022 року №16-11-11/5927 Головним управлінням Державної казначейської служби в Одеській області також зазначено, що п. 171.1 ст. 171 ПК України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, та, що таким податковим агентом, відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати ОСОБА_1 є - Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Отже, Головне управління не є податковим агентом стягувана за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/10296/20 та не наділено повноваженнями самостійно визначати конкретні суми обов`язкових платежів до стягнення за виконавчим документом.

З урахуванням вищевикладеного, 28.07.2022 Головним управлінням здійснено виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 по справі №420/10296/20, з урахуванням норм діючого законодавства.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не вжиття заходів для забезпечення виконання рішення суду, позивач звернувся до позову з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 серпня 2011 року №845, якою затвердив Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок №845).

Відповідно до п.1 Порядку №845 цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з п.2 Порядку №845 у Порядку терміни вживаються в такому значенні: безспірне списання операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; виконавчі документи оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження»; стягувачі фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Згідно з п.3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до абз. 1 п.24 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у п.6 цього Порядку. Пунктом 26 Порядку №845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог п.28 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень п. 25 цього Порядку.

Проаналізувавши вказані норми суд дійшов висновку, що стягнення з боржника коштів на виконання рішення суду здійснюється відповідними органами Казначейства шляхом безспірного списання коштів з його рахунків.

Відповідно до ст.129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (перше речення частини другої); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть ухвалювати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (абзац другий частини сьомої).

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», чинний на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи та установи, зазначені в частинах першій третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України від 5 червня 2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, органи казначейства не є ані органами примусового виконання рішень, ані стороною виконавчого провадження, оскільки не здійснюють самостійних заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідач є органом, що здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів в порядку та в межах повноважень встановлених законом.

З огляду на викладене, доводи позивача щодо протиправності бездіяльності відповідаяа, яка полягає у невжитті заходів, передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованими, а отже і вимоги позивача про зобов`язання Головне управління ДКСУ в Одеській області вчинити певні дії, передбачені статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення), оригінал виконавчого документа, судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності), оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Пунктом 8 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства.

На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Орган Казначейства згідно з пунктом 28 Порядку № 845 не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

Коди класифікації видатків бюджету та рахунки не визначаються органом Казначейства на період дії особливого періоду та (або) проведення антитерористичної операції на території України або в окремих її місцевостях, а також здійснення відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях щодо Міноборони, МВС, СБУ, інших органів військового управління, Апарату Ради національної безпеки і оборони України, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Управління державної охорони, Національної гвардії, Національної поліції, ДСНС, а також їх територіальних органів (підрозділів), установ, закладів та організацій, що належать до сфери їх управління, військових частин.

У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Пунктом 29 Порядку № 845 передбачено, що у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

Судом встановлено, що Головне управління ДКСУ в Одеській області звернулось з повідомленням «Про надходження документів щодо безспірного стягнення» до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 23.06.2022 року №10-06-06/3871, в якому повідомлено, зокрема, що відповідно до вимог п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (зі змінами та доповненнями) (далі-Порядок), Головне управління визначило, що примусове списання середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 588 492,60 гри, яка визначена без сплати податків та інших обов`язкових платежів буде здійснено:

- за КПК 0901010 (загальний фонд), в т.ч. по кодах економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2111 - 588 492,60 грн.

Водночас поінформовано, що відповідно до п.28 Порядку, коди програмної класифікації видатків та кредитування та економічної класифікації видатків бюджету та або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника. Строк подання боржником інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів не може перевищувати п`ять робочих днів з дати отримання повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника.

Додатково звернуто увагу на те, що п. 20 Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 № 590 визначено, що у разі наявності виконавчого документа про безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів, залучених до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, зупинення операцій на таких рахунках не застосовується до скасування воєнного стану.

Листом від 28.06.2022 року №21-1777ВИХ-22 Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону надано відповідачу реквізити для перерахування коштів за КПК 0901010 по коду економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2111 на користь Віталія ПРОДУНА у сумі 588 492,60 грн, з якої:

Військовий збір - 8827,39 грн, отримувач ГУК в Од. обл. Одеська область 11011000;

ПДФО - 105 928,67 грн, отримувач ГУК в Од. обл.. Одеська область 11010100;

До видачі на руки - 473 736,54 грн.

Колегія суддів також відхиляє покликання позивача на неправомірність неврахування відповідачем при виконанні рішення суду вимог Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (надалі також - Порядок № 44) та пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі ПК України) щодо компенсації суми стягнутого податку з доходів фізичних осіб з огляду на таке.

Пунктами 2-5 Порядку № 44 визначено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення відповідають приписам пункту 168.5 статті 168 ПК України, в якому зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Разом з тим, слід зауважити, що Порядок № 44 розрахований на компенсацію грошового забезпечення, право на яке набуте у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Однак позивач набув право на виплату за період неповного розрахунку при звільненні, а не у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Тому під час виплати позивачу середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу відповідач правомірно не застосував Порядок № 44 та не компенсовував податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються ПК України.

Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (пункт 163.1 статті 163 ПК України).

Відповідно до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок. (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України)

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Також необхідно зазначити, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Водночас не зазначення судами у резолютивній частині судових рішень примітки "без відрахування податків і зборів" біля визначеної належної до стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є порушенням норм матеріального чи процесуального права, яке б мало наслідком скасування оскаржуваних рішень.

Так, із детального розрахунку, наведеного судом у мотивувальній частині судового рішення, очевидно слідує, що суд не віднімав від обрахованої суми середнього заробітку будь-яких податків чи зборів.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18.07.2018 у справі № 359/10023/16-ц, від 21.10.2021 у справі №826/2778/14, від 28.01.2021 у справі №380/3390/20, від 27.10.2022 у справі № 1.380.2019.006549.

Крім того, мотивувальна частина постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 року не містить мотивів та доводів щодо того, що при виплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу ПДФО підлягає виплаті саме позивачу як компенсаційна виплата, а не перераховано до бюджету.

При цьому, вказане в резолютивній частині постанови «яка визначена без сплати податків та інших обов`язкових платежів» не означає, що під час виплати розрахованої судом суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідні податки та обов`язкові платежі не відраховуються.

Відповідно до мотивувальної частини постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі №420/10296/20, колегією суддів зазначено: «Вимушений прогул включає період з 11.09.2020 (день, наступний за звільненням) по 21.03.2022 (день постановлення судового рішення про поновлення на посаді) та складає 381 робочих днів. Отже, за вимушений прогул позивач має отримати компенсацію у розмірі 588 492,60 грн (381х1544,60) (сума без сплати податків та інших обов`язкових платежів, які стягуються під час виплати даної суми працівнику), яка підлягає стягненню зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Таким чином, доводи позивача щодо неправомірного стягнення зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону на його користь суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу без виплати позивачу 105928,67 грн (ПДФО) є необґрунтованими.

Окрім того, саме Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону є податковим агентом у взаємовідносинах з позивачем та повноважним органом щодо нарахування грошового забезпечення та утримання податків та обов`язкових платежів, а тому необґрунтованими є доводи позивача стосовно того, що відповідач, як органом який здійснює безспірне списання коштів, під час виконання рішення суду має повноваження встановлювати правильність та повноту нарахування грошового забезпечення та утриманих з нього податків, обов`язкових платежів.

З урахуванням нормативного аналізу та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (, адреса: вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023)

Суддя П.П. Марин

.