Справа № 640/15101/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок службової перевірки, оформлений Управлінням Державної міграційної служби України в Херсонській області та затверджений Державною міграційною службою України від 16 листопада 2015 року за № 26, яким визнано недійсним паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий Новотроїцьким РС УДМС України в Херсонській області 17 березня 2015 року на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну міграційну службу України вилучити відомості про визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року із відповідної бази даних Державної міграційної служби України, а також письмово проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу та підрозділи Головних управлінь, Управління ДМС України про скасування висновку службової перевірки від 16 листопада 2015 року № 26 та дійсність паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Державна міграційна служба України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зазначив, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не надав належного значення тій обставині, що на момент проведення службового розслідування та затвердження висновку службового розслідування від 16 листопада 2015 року №26, наказом ДМС від 11 червня 2015 року №81 "Про визнання недійсними бланків" було визнано недійсними (анульовано) бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 .

Також наголосив, що суд першої інстанції помилково поклав в основу оскаржуваного рішення висновки викладені у постанові Верховного Суду віл 26 лютого 2020 року у справі №826/2084/15, якою визнано незаконним наказ ДМС від 11 червня 2015 року №81 "Про визнання недійсними бланків" в частині визнання недійсним бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , оскільки на момент виникнення спірних правовідносин даного рішення не існувала, наказ ДМС від 11 червня 2015 року №81 був чинний.

Наголосив, що судом першої інстанції не вивчалось питання дотримання строку звернення позивачем до суду.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення оскільки вона є необґрунтованою та не спростовує висновків суду першої інстанції.

Додатково наголосив, що порушення строку розгляду справи не може бути підставою для скасування рішення у вказаній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 12 березня 2009 року ОСОБА_1. Желєзнодорожним РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в АР Крим видано паспорт громадянина України НОМЕР_2 .

17 березня 2015 року ОСОБА_1 видано органом 6528 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

Наказом Державної міграційної служби України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсними бланків" у зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим, а також окремих районів, міст, селищ Донецької і Луганської областей, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про основи національної безпеки України" та листа МВС України від 16 квітня 2015 року № 38/3/5-409цт, відповідно до п. 5.1 наказу ДМС України від 18 липня 2012 року № 153 "Про порядок використання, обліку та зберігання бланків документів суворого обліку та суворої звітності в ДМС Україні", зокрема, визнано недійсним (анульовано) бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 .

На підставі наказу ДМС України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсними бланків" Управління ДМС України у Херсонській області проведено службове розслідування та сформовано висновок, відповідно до якого паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року вважати недійсним та таким, що підлягає анулюванню.

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №826/20841/15 (адміністративне провадження № К/9901/24591/18) постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 11 червня 2015 року № 81 в частині, зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі, визнано незаконним наказ Державної міграційної служби України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсним бланків" в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 та зобов`язано Державну міграційну службу України належним чином проінформувати про визнання наказу Державної міграційної служби України "Про визнання недійсним бланку" від 11 червня 2015 року № 81 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 недійсним Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України та Національний банк України.

Представник позивача звернувся до Управління ДМС України у Херсонській області з адвокатським запитом щодо скасування висновку службового розслідування Управління ДМС України у Херсонській області від 16 листопада 2015 року №26.

Управління ДМС України у Херсонській області листом від 10 березня 2020 року №165 повідомило представника позивача про те, що нормативно-правовими актами не передбачено процедуру скасування висновку службової перевірки, та відповідно вилучення із бази даних ДМС України відомостей про визнання паспорта для виїзду за кордон недійсним, а також інформування Адміністрації Державної прикордонної служби України та Робочого апарату Українського бюро Інтерполу Національної поліції України.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області приймаючи оскаржуваний висновок про визнання недійсним та вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року, а Державна міграційна служба України, затверджуючи такий висновок, мали також виходити з правових та фактичних наслідків таких дій, а саме повинні були обґрунтувати суттєву суспільну необхідність прийняття такого рішення та врахувати право позивача на реалізацію гарантії правової держави щодо свободи пересування, в т.ч. і виїзду за кордон.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (у редакції чинній на час видачі позивачу паспорта для виїзду за кордон НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини є документами, що посвідчують особу і підтверджують громадянство України особи, на яку вони оформлені, і дають право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до п. 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Як встановлено судом першої інстанції Управлінням ДМС України у Херсонській області у листі від 11 вересня 2018 року № 399712 зазначено, що, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року видано органом 6528 на підставі паспорта громадянина України НОМЕР_2 від 12 березня 2009 року.

Наказом Державної міграційної служби України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсними бланків" анульовано бланк паспорта громадянина України НОМЕР_2 від 12 березня 2009 року.

Згідно з п. 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року№ 152, у редакції чинній на момент складення висновку від 16 листопада 2015 року №26, паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі:

1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища та імені;

2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті для виїзду за кордон, записам в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження);

3) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання;

4) припинення громадянства особи;

5) коли паспорт для виїзду за кордон знайдено, а замість нього видано новий паспорт для виїзду за кордон;

6) смерті особи, якій було видано такий паспорт;

7) зіпсуття паспорта для виїзду за кордон під час заповнення;

8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до п. 56 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152, у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу чи підрозділу ДМС проводить службове розслідування. За результатами розслідування складається висновок у двох примірниках, який надсилається до ДМС для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу апарату ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, другий - у територіальному органі або підрозділі ДМС.

Відповідно до висновку службового розслідування від 16 листопада 2015 року № 26, підставою для його оформлення та прийняття рішення про визнання паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року недійсним та таким, що підлягає вилученню, став наказ ДМС України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсними бланків", яким серед інших анульовано бланк паспорта громадянина України НОМЕР_2 .

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, саме анулювання паспорта громадянина України НОМЕР_2 , який був виданий ОСОБА_1 , стало передумовою для визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року. Водночас відповідачами не надано суду належних доказів існування підстав, визначених у п. 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152, з якими пов`язується анулювання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, окрім існування наказу ДМС від 11 червня 2015 року № 81.

Як зазначено вище, постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №826/20841/15 визнано незаконним наказ Державної міграційної служби України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсним бланків" в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 та зобов`язано Державну міграційну службу України належним чином проінформувати про визнання наказу Державної міграційної служби України "Про визнання недійсним бланку" від 11 червня 2015 року № 81 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 недійсним Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України та Національний банк України.

03 квітня 2020 року на виконання постанови Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 826/20841/15, ДМС України прийнято наказ № 82 "Про внесення змін до наказу ДМС України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсними бланків", яким наказано внести зміни до пп. 1.1 п. 1 наказу ДМС України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсними бланків" виключивши цифри " 173785".

Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що висновки Верховного Суду викладені в постанові від 26 лютого 2020 року по справі № 826/20841/15 не можуть братись до уваги, оскільки постанова прийнята 26 лютого 2020 року, водночас оскаржуваний висновок затверджений 16 листопада 2015 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Верховний Суд в постанові від 26 лютого 2020 року по справі № 826/20841/15 зазначив, що відповідачем не надано доказів, а судами не встановлено фактів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування відповідачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України.

Отже висновки Верховного Суду спростовують доводи апелянта про те, що станом на час прийняття висновку службового розслідування від 16 листопада 2015 року №26 позивач не надав документів, що підтверджували факт законного набуття ним громадянства України. Крім того суд апеляційної інстанції, звертає увагу, що відповідачами не надано до суду жодних доказів на підтвердження повідомлення позивача про необхідність надання будь-яких документів станом на час проведення службового розслідування.

Оскільки ДМС України виконано постанову від 26 лютого 2020 року по справі № 826/20841/15, згідно з бази даних ДМС України "Перевірка недійсних документів" (https://nd.dmsu.gov.ua/) паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 : інформація про визнання недійсним документа в базах даних ДМС відсутня, інформація про викрадений та втрачений документ в базах даних МВС - відсутня, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на час розгляду даної справи паспорт громадянина України НОМЕР_2 є дійсним.

Отже з огляду на те, що підставою для визнання паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року недійсним, слугував наказ від 11 червня 2015 року №81 зокрема про анулювання паспорта НОМЕР_2 , що постановою Верховного Суду визнаний в зазначеній частині незаконним, водночас відповідачами не надано доказів, які б свідчили про подання позивачем під час оформлення паспорту громадянина України свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування відповідачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт наголосив, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема строк розгляду справи та прийняття рішення.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що порушення строку розгляду справи не є окремою підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 317 КАС України.

Стосовно доводів апелянта про те, що позивач про порушення своїх прав дізнався з листа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області від 21 вересня 2018 року, що свідчить про порушення позивачем строку звернення до суду, що судом першої інстанції перевірено не було, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Управління ДМС України в Херсонській області листом від 11 вересня 2018 року №399712 на адвокатський запит від 11 вересня 2018 року про надання інформації також повідомило, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 17 березня 2015 року, орган видачі 6528 на ім`я ОСОБА_1 висновком службової перевірки УДМС України в Херсонській області, затвердженим ДМС України від 16 листопада №26 визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню.

Як зазначено вище, постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №826/20841/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 11 червня 2015 року № 81 в частині, зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі, визнано незаконним наказ Державної міграційної служби України від 11 червня 2015 року № 81 "Про визнання недійсним бланків" в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 та зобов`язано Державну міграційну службу України належним чином проінформувати про визнання наказу Державної міграційної служби України "Про визнання недійсним бланку" від 11 червня 2015 року № 81 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту серії НОМЕР_2 громадянина України ОСОБА_1 недійсним Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України та Національний банк України.

З урахуванням висновків Верховного Суду у справі №826/20841/15 представник позивача звернувся до Управління ДМС України у Херсонській області з адвокатським запитом щодо скасування висновку службового розслідування Управління ДМС України у Херсонській області від 16 листопада 2015 року №26.

Листом від 10 березня 2020 року №165 Управління ДМС України у Херсонській області повідомило представника позивача про те, що нормативно-правовими актами не передбачено процедуру скасування висновку службової перевірки, та відповідно вилучення із бази даних ДМС України відомостей про визнання паспорта для виїзду за кордон недійсним, а також інформування Адміністрації Державної прикордонної служби України та Робочого апарату Українського бюро Інтерполу Національної поліції України, що і слугувало підставою для звернення до суду з позовом. Водночас позовна заява направлена до суду першої інстанції 01 липня 2020 року.

Отже з урахуванням викладеного позивачем подано апеляційну скаргу в межах шестимісячного строку.

Також колегія суддів звертає увагу, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду вирішується судом на стадії відкриття провадження у справі, відповідачами під час розгляду справи судом першої інстанції не порушувалось питання пропуску позивачем строків звернення до суду, як і не заявлялось клопотань щодо застосування наслідків пропуску строку звернення до суду.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку