Справа № 520/9688/22
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 січня 2023 року № 520/9688/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лихачовський елеватор" (провулок Лісозахисний, буд. 8, м. Первомайський, Харківська область, 64107, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Харківській області (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під, 7 пов., м. Київ, 01135, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Лихачовський елеватор" з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області від 25.10.2022 року №335458 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Федечко Б.Я. на автодорозі м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе,38, під час перевірки 22.09.22 об 11.20 години автомобіля MAN, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з причепом KRONE, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить ТОВ «Лихачовський елеватор», виявлено порушення ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевізник не забезпечив водія національним посвідченням водія України відповідної категорії, чим порушив вимоги постанови №340 п.2 від 08.05.1993. 25.10.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті Тимчук А.О. винесено постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №335458, якою до ТОВ «Лихачовський елеватор» за допущене порушення ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно- господарський штраф у сумі 17000 гривень. Позивач вважає, що перевізник ТОВ «Лихачовський елеватор» не порушив жодного пункту ст.34 та ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та не повинен згідно законодавства забезпечувати водія національним посвідченням водія України відповідної категорії, як зазначено в акті №326953 від 22.09.22, оскільки він має чеське посвідчення. За таких обставин позивач вважає прийняту відносно нього постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідач направив до суду відзив на позов, в якому зазначив, що за результатами перевірки транспортного засобу марки MAN, модель TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE, модель AZ, номерний знак НОМЕР_2 , встановлено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт». У водія ОСОБА_1 на момент перевірки було відсутнє посвідчення водія відповідної категорії національного зразка України, яке відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2 Постанови КМУ №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі Постанова №340) повинно знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення було складено акт № 326953 від 22.09.2022. ОСОБА_1 зі змістом акту №326953 від 22.09.2022 проведення перевірки був ознайомлений, проти виявленого порушення не заперечував, в поясненнях про причини порушень зазначив «З актом ознайомлений» та підписав акт. Позивач також не надав посвідчення водія національного зразку під час розгляду справи у Відділі державного нагляду (контролю) у Харківській області, а також до суду. Повідомленням №35552/40/24-22 від 18.10.2022, направленими поштою 18.10.2022 рекомендованим листом №126, Позивача було викликано на 25.10.2022. Повідомлення було отримано представником Позивача 21.10.2022. На адресу відділу надійшов лист №284/241022 від 24.10.2022, в якому Позивачем було викладено заперечення щодо виявленого порушення та зазначено, що розгляд справи щодо акту № 326953 від 22.09.2022, призначеного до розгляду 25.10.2022, проводити без участі представника Позивача. За результатом розгляду справи щодо акту №326953 від 22.09.2022, з врахуванням наданих Позивачем заперечень, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335458 від 25.10.2022. Відповідач вважає спірну постановою такою, що винесена відповідно до норм чинного законодавства,

Позивач не погодився з доводами відзиву та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що у відзиві на позовну заяву Відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог та не навів жодних обґрунтувань та доказів щодо порушень ТОВ «Лихачовський елеватор» ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідачем в постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №335458 від 25.10.2022 не вказано, який саме пункт ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» порушено та в чому полягало порушення. Відповідач в постанові посилається на акт проведення перевірки від 22.09.22 №326953, згідно змісту якого вбачається, що перевіркою виявлено порушення ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - перевізник не забезпечив водія національним посвідченням водія України відповідної категорії, проте серед вимог до автомобільного перевізника у ст.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» такого пункту немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив такі обставини.

На підставі графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на період з 19.09.2022 по 25.09.2022 та направлення на рейдову перевірку від 16.09.2022 № 014482 від 16.09.2022, 22.09.2022 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області проводилась рейдова перевірка в м. Кривий Ріг, під час якої було зупинено транспортний засіб марки MAN, модель TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE, модель AZ, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області: посвідчення водія відповідної категорії, видане у Чеській Республіці; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та причепу; товарно-транспортну накладну.

Відповідно до наданих документів транспортні засоби використовуються Позивачем, що ним не заперечується.

Так, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у водія ОСОБА_1 на момент перевірки відсутнє посвідчення водія відповідної категорії національного зразка України.

Вказане розцінено державними інспекторами як порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», через що було складено акт № 326953 від 22.09.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Водій ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №326953 від 22.09.2022, проти виявленого порушення не заперечував, у пояснення водія про причини порушень зазначив «З актом ознайомлений» та підписав акт.

Позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 10.11.2022 надано до суду копію паспорта громадянина України водія ОСОБА_1 та зазначено, що водій ОСОБА_1 є громадянином України та постійно проживає на території України в м. Первомайський Харківської області, що підтверджується витягом з єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Крім того, позивач зазначив також, що будь-яких інших паспортних документів ОСОБА_1 ,, окрім паспорту громадянина України, в розпорядженні позивача немає.

Судом встановлено, що Позивачем посвідчення водія національного зразку ОСОБА_1 не було надано під час розгляду справи у Відділі державного нагляду (контролю) у Харківській області, а також до суду.

Відповідно до п. 25 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що Позивач зареєстрований у Харківській області, акт № 326953 від 22.09.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом разом із супровідним листом № 16393/23/18-22 від 04.10.2022 було направлено на розгляд до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області.

Повідомленням №35552/40/24-22 від 18.10.2022, направленими поштою 18.10.2022 рекомендованим листом №126, Позивача було викликано на 25.10.2022. Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення було отримано представником Позивача 21.10.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №126.

Позивач, не погодившись з висновками акту, направив на адресу відповідача заперечення на акт №284/241022 від 24.10.2022, в яких наголошував на тому, що в ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не вказано, що посвідчення водія має бути тільки національним посвідченням України відповідної категорії, а керувати транспортними засобами в Україні за наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту - дозволяється. Строк дії водійського посвідчення ОСОБА_1 - до 10.07.2024 року. Просив розгляд справи 25.10.2022 проводити без його участі.

За результатом розгляду справи щодо акту №326953 від 22.09.2022, з врахуванням наданих Позивачем заперечень, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335458 від 25.10.2022 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також п. 2 Постанови №340 та відповідно до абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Згідно з п. 29 Порядку № 1567, 25.10.2022 копію постанови № 335458 від 22.09.2022 направлено Позивачу разом із супровідним листом від 25.10.2022 № 37135/40/24-22, рекомендованим листом №392. Копію постанови було отримано представником Позивача 28.10.2022, що підтверджується копією повідомлення про вручення та не заперечується позивачем.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що винесена без додержання вимог чинного законодавства, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обгрунтованості спірної постанови та доводам позову, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Розпорядженням КМУ №1378-р від 16.12.2015 «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Статтею 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком №1567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку;

- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Отже, виконання водієм усіх вимог нормативно-правових актів, які регламентують умови керування транспортними засобами та здійснення відповідних видів перевезень, входять до предмету перевірки контролюючими особами Укртрансбезпеки.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком №1567, на підставі графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області на період з 19.09.2022 по 25.09.2022 та направлення на рейдову перевірку від 16.09.2022 № 014482 від 16.09.2022, 22.09.2022 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області проводилась рейдова перевірка в м. Кривий Ріг.

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422).

Судом встановлено, що відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, було зупинено транспортний засіб марки MAN, модель TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки KRONE, модель AZ, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії, виданого Чеською Республікою.

Відповідно до інших наданих документів транспортні засоби використовуються Позивачем.

За результатами перевірки встановлено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме у водія ОСОБА_1 на момент перевірки відсутнє посвідчення водія відповідної категорії національного зразка України, яке відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2 Постанови КМУ №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі Постанова №340) повинно знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Завданнями законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є:

визначення основних правових та організаційних основ державного регулювання у сфері перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом;

установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки;

визначення системи державного контролю, прав, обов`язків та відповідальності державних органів виконавчої влади та перевізників за порушення міжнародних договорів та законодавства України.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про автомобільний транспорт» персонал автомобільного транспорту повинен відповідати визначеним законодавством вимогам, зокрема:

мати необхідний рівень професійної кваліфікації;

забезпечувати якісне та безпечне надання послуг автомобільного транспорту з перевезення пасажирів чи вантажів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 1, 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції, чинній на момент проведення перевірки уповноваженим органом, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) це Положення є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 30 зазначеного Положення, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Посвідченням водія іноземної держави вважається також посвідчення водія з розпізнавальним знаком "SU" (СРСР), видане в республіках колишнього Союзу РСР.

Зазначені особи під час керування транспортними засобами можуть мати національне посвідчення водія, видане в установленому цим Положенням порядку.

Особам, які тимчасово перебувають на території України, обмін їх посвідчень водія на національне посвідчення водія, а також видача їм національних посвідчень водія замість утраченого у зв`язку з крадіжкою, стихійним лихом, іншими непередбачуваними обставинами посвідчення водія іноземної держави не проводиться.

Посвідчення водія іноземної держави, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає обміну. Обмін таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів (за винятком випадків, визначених пунктом 32 цього Положення).

Згідно з пунктом 32 Положення, видані громадянам України за кордоном міжнародні посвідчення та посвідчення водія іноземної держави, які відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національні посвідчення згідно з пунктом 25 цього Положення за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України.

З вказаних приписів діючого законодавства вбачається, що право керування транспортними засобами на території України на підставі посвідчень водія іноземної держави мають особи, які тимчасово перебувають на території України, а також ті особи, які переїхали на постійне проживання в Україну, - протягом 60 днів. Одночасно для громадян України встановлено спеціальне правило - видані їм за кордоном посвідчення водія іноземної держави, які відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національні посвідчення за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що водій позивача ОСОБА_1 є громадянином України, постійно проживає та має зареєстроване місце проживання в Україні та посвідчення водія, видане у Чеській Республіці.

Доказів того, що вказаний водій тимчасово перебуває на території України як до відповідача, так і до суду не надано.

Відтак, з аналізу норм чинного законодавства та наданих сторонами до матеріалів справи доказів не вбачається підстав для використання громадянином України водієм ОСОБА_1 посвідчення водія іноземної держави на території України, з огляду на що доводи позивача з вказаного приводу не беруться судом до уваги.

Доказів наявності у водія ОСОБА_1 національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії як при розгляді справи відповідачем, так і до суду, позивачем не надано.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для використання водієм ОСОБА_1 посвідчення водія, виданого в іноземній державі, він повинен мати національне посвідчення водія для здійснення автомобільних перевезень в Україні.

З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими висновки акту про порушення позивачем ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Абзацом 3 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарських штрафів за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме за встановлення відсутності національного посвідчення водія у ОСОБА_1 позивача було притягнуто до відповідальності за вказаною вище нормою, що є цілком обґрунтованим за встановлених обставин.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи вказані приписи, оскільки Позивач зареєстрований у Харківській області, акт № 326953 від 22.09.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом обгрунтовано направлено на розгляд до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області.

Судом встановлено дотримання відповідачем умов Порядку № 1567 щодо повідомлення позивача про розгляд акту №35552/40/24-22 від 18.10.2022: виклик здійснено 18.10.2022 рекомендованим листом №126 на 25.10.2022, отриманим представником Позивача 21.10.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №126; листом №284/241022 від 24.10.2022 Позивачем направлено заперечення щодо виявленого порушення та зазначено, що розгляд справи щодо акту № 326953 від 22.09.2022, призначеного до розгляду на 25.10.2022, проводити без участі представника Позивача.

Отже, відповідачем в повній мірі виконано обов`язок щодо належного та своєчасного інформування Позивача про час та місце розгляду справи та забезпечено право подання заперечень, що розглянуті при прийнятті спірної постанови.

Таким чином, процедурних порушень з боку відповідача при розгляді ним справи на підставі акту перевірки судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем в ході розгляду справи доведено правомірність та обґрунтованість винесення спірної постанови від 25.10.2022 року №335458 про застосування адміністративно-господарського штрафу, з огляду на що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лихачовський елеватор» залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення, з урахуванням перебування судді у відпустці, складено 18.01.2023.

Суддя Білова О.В.