Справа № 348/2525/21
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"16" січня 2023 р. справа № 348/2525/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.11.2021 відкрито провадження у цивільній справі №348/2525/21 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
19.09.2022 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області у справі №348/2525/21 ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2022, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черепія Олега Руслановича задоволено частково. Рішення Надвірнянського районного суду від 19.09.2022 скасовано, провадження у справі №348/2525/21 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито. Роз`яснино ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, і протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення позивач може звернутися до Івано-Франківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Позивач скористався правом на подання заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.12.2022 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Черепія Олега Руслановича про передачу справи за встановленою юрисдикцією задоволено, справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.
Справа на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла 03.01.2023.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2023 судову справу №348/2525/21 визначено судді Скільському І.І.
Згідно наказу від 04.01.2023 №01-К, суддя Скільський І.І. у період з 09.01.2023 по 13.01.2023 перебував у відряджені.
Суд зазначає, що приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина 1 статті 160 КАС України).
Частиною 5 статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).
Так, способи захисту порушеного права визначено частиною 1 статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Також частиною 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може, серед іншого, прийняти рішення про:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;
Згідно вимог частини 5 статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
За змістом позовних вимог ОСОБА_1 такі звернені до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, визначеного позивачем як третя особа та не містить вимог до визначеного у позові відповідача Івано-Франківської митниці.
Додатково суд зазначає, що за змістом частини 1 статті 42 КАС України, учасниками справи, серед інших, є треті особи.
Частинами 1 і 2 статті 49 КАС України, в залежності від фактичних обставин спірних правовідносин процесуальний закон розрізняє третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, та окремо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Крім того, вказані положення КАС України ідентифікують третіх особі на стороні позивача чи відповідача.
У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (частина 4 статті 49 КАС України).
Відповідно до змісту позовної заяви позивачем процесуальних обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України не виконав, так як в позовній заяві, серед іншого, зазначається повне найменування та/або ім`я інших учасників справи, що в поєднанні із частинами 1, 2 і 4 статті 49 цього Кодексу, зобов`язує позивача визначити в якості кого слід залучити третю особу (третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги чи не заявляє такі вимоги щодо предмета спору; на стороні позивача чи відповідача).
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно викласти позовні вимоги у відповідності до вимог статті 160 КАС України, шляхом подання належно оформленої позовної заяви із зазначенням відповідача (відповідачів) третьої особи, та упорядкувати позовні вимоги із врахуванням частини 1 статті 5, частини 5 статті 21 КАС України та у відповідності до визначеного відповідача (відповідачів) третьої особи із уточненням в якості кого слід залучити таку третю особу, а саме: третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги чи не заявляє такі вимоги щодо предмета спору; на стороні позивача чи відповідача.
Відповідно до пункту 8 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Також частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Оцінюючи позовну заяву та додані до неї копії на відповідність наведеним вимогам КАС України, судом встановлено, що позивачем у позовній заяві не зазначено інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (надалі, також -Закон №3674-VI).
Згідно із статями 1 та 2 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.
Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
За таких обставин, суд зазначає, що вказаний вище платіжний документ не є належним доказом сплати судового збору за подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовної заяви.
При цьому, суд відмічає, що без визначення належного відповідача (відповідачів) третьої особи, змісту позовних вимог і конкретного обґрунтування у суду, на даний час, відсутня можливість визначити, чи мають такі позовні вимоги один, чи декілька предметів оскарження і доказування, являються самостійними позовними вимогами, чи ні, мають за своїм змістом єдиний, чи відмінні шляхи (способи) захисту порушеного права.
У зв`язку із тим, що позивач самостійно не визначив такі вимоги у позовній заяві, суд, виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства, залишає за ОСОБА_1 , право на належне визначення вимог адміністративного позову і вірного обчислення та сплати судового збору.
Таке обчислення і сплата буде предметом перевірки за наслідками усунення позивачем вказаних вище недоліків.
Одночасно суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада» в розділі «Івано-Франківський окружний адміністративний суд».
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами статей 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліку.
На підставі наведеного, керуючись статтями, 160, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом: подання належно оформленої позовної заяви та доданих до неї документів (в тому числі в примірнику для відповідача(відповідачів), третьої особи) із зазначенням:
- змісту позовних вимог з врахуванням частини 1 статті 5 та частини 5 статті 21 КАС України;
- належного відповідача (відповідачів), третьої особи у даній справі, з врахуванням чого зазначити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та навести обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача (відповідачів) прав, свобод, інтересів позивача;
- зазначення інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;
- подання оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Скільський І.І.