Справа № 440/4583/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 р. Справа № 440/4583/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 р. (ухвалене суддею Чесноковою А.О.) по справі № 440/4583/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправною та скасування пункту наказу і положення наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника ГУНП в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 430 від 18.04.2022 р.; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Полтавській області "По особовому складу" № 196 о/с від 30.04.2022 р. про звільнення позивача зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби; поновити позивача на посаді старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з 01.05.2022 р.; стягнути з ГУНП в Полтавській області на користь позивача суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.04.2022 р. по день фактичного поновлення на службі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 р. у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 р. та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.09.2007 р. по 30.04.2022 р. проходив службу в органах МВС та Національної поліції.

До ГУНП з Полтавського управління ДВБ НП України надійшов лист (вих. № 15П/42-16/01-2022 від 17 березня 2022 року), в якому містилась інформація щодо можливих неправомірних дій старшого інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та інспектора СПДН Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 .

Наказом начальником ГУНП в Полтавській області № 229 від 28.03.2021 р. "Про призначення та проведення службового розслідування", призначено комісійне службове розслідування у формі письмового провадження.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 15.03.2022 р. капітан поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , капітан поліції ОСОБА_3 перебуваючи у добовому наряді у складі групи реагування біля будинку АДРЕСА_1 виявили двох осіб, а саме: неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були причетні до незаконного зберігання наркотичних засобів. У подальшому поліцейські декілька годин утримували вказаних у двох автомобілях: службовий транспортний засіб Шкода Рапід, д.н.з НОМЕР_1 та особистий транспортний засіб Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить начальнику сектору превенції відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП капітану поліції ОСОБА_6 .

У ході службового розслідування досліджено пояснення ОСОБА_4 , згідно яких 15.03.2022 р. о 10.00 год. він приїхав до с. Руденківка до своєї дівчини та випадково біля магазину зустрів свого знайомого ОСОБА_7 . ОСОБА_4 у телеграм-каналі "Глово" надійшло повідомлення про те, що він переміг у рулетці та виграв 0,5 гр. амфетаміну, а також прийшли координати. Вказане місце було на території м. Полтава. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 приблизно о 12:00 год. наблизились до місця схову "закладки" та неподалік побачили два автомобіля, один з яких був службовий білого кольору, інший - цивільний синього кольору. Побачивши хлопців, поліцейські (5 осіб) покликали їх до себе. Поліцейські запитали чи прийшли хлопці за "закладками", на що останні відмовили у відповіді. Поліцейські вихопили мобільні телефони з рук хлопців та у мобільному телефоні ОСОБА_4 виявили фото з координатами "закладки". Виявивши місце "закладки", поліцейські повідомили, що воно співпадає з координатами на фото у мобільному телефоні ОСОБА_4 та забрали пакунок з білим порошком. Після чого ОСОБА_8 сів до автомобіля з двома поліцейськими та поїхали у невідомому напрямку, а ОСОБА_4 з трьома іншими чоловіками сів до поліцейського службового автомобіля. Поліцейський повідомив, що для того, щоб відпустити ОСОБА_4 та ОСОБА_8 необхідно по 3000 грн. з кожного. Через мобільний додаток "Монобанк" ОСОБА_4 співробітник поліції перевів кошти у розмірі 2000 грн з банківської картки останнього на іншу банківську картку. Потім направились до "суботнього авторинку" з метою чекати матір хлопця, яка повинна була передати залишок грошових коштів.

Позивач подав пояснення, згідно яких пояснив, що під час добового чергування зупинено двох підозрілих молодих хлопців. В момент перевірки мобільних телефонів один з поліцейських СПДН виявив у неповнолітнього в телефоні фото з координатами "закладки" наркотичних речовин. Хлопці повідомили, що хотіли знайти "закладку" з наркотичною речовиною. Далі, один з поліцейських Полтавського РУП пішов разом з хлопцем до зелених насаджень з метою знайти заховану наркотичну речовину, коли повернулися повідомили, що не знайшли. У зв`язку з тим, що один з хлопців неповнолітній вирішено було зателефонувати його матері, щоб остання приїхала до м. Полтава. Під час розмов жодних грошових коштів у матері не вимагалися. Оскільки мати неповнолітнього не приїхала, останнього вирішено було відвезти до Південного залізничного вокзалу м. Полтави. Під час руху у службовому автомобілі ОСОБА_3 спілкувався зі своєю дружиною, якій повідомив номер своєї банківської картки. Через деякий час на його банківську картку надійшли кошти в сумі 2000 грн, які він вважав від продажу речей, який здійснила його дружина. Жодних протоколів не складалось, поліцейське піклування не здійснювалося. Подія на спеціальний номер "102" не реєструвалась, так як заборонених у вільному обігу речей виявлено не було.

30.03.2022 р. дисциплінарною комісією про такий факт повідомлено за скороченим номером екстреного виклику поліції "102", та в подальшому зареєстровано до ІТС ІПНП (ЄО) відділення поліції № 1 за № 2082. Розгляд вищевказаного звернення доручено працівникам відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП. За результатами перевірки особи причетні до незаконного обігу наркотичних засобів не встановлені.

На підставі вищевикладених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що неможливість встановлення осіб за результатом розгляду звернення є наслідком непрофесійності дій поліцейських відділення поліції №1 та Полтавського РУП, які не зареєстрували 15.03.2022 р. повідомлення про факт незаконного обігу наркотичних засобів, хоча мали достатньо підстав для цього, у тому числі й мобільний телефон, що містив інформацію, яка становить оперативний інтерес.

Пунктом 1 наказу начальника ГУНП у Полтавській області № 430 від 18.04.2022 р. "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за скоєння дисциплінарного проступку, а саме - порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", пп. 1, 2 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 р. № 100, що виразилося у неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності.

На підставі вказаного наказу та подання Полтавського РУП від 26.04.2022 р. начальником ГУНП 30.04.2022 р. прийнято наказ № 196 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0102490), старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Полтавського РУП ГУНП звільнено зі служби в поліції, згідно з п 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погодившись із наказами відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази обґрунтовані, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").

Статтею 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно із ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 р. затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (в подальшому Порядок № 893).

Розділом V Інструкції № 893 встановлено порядок проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

Так, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до розділу VII Інструкції № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Абзацом 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179 (в подальшому Правила № 1179) встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу II Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України.

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 р. № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Згідно із ч. 9 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є неповідомлення за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" та/або рапортом керівникові органу (підрозділу) поліції про виявлення обставин, які свідчать про можливе кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що призвело до неможливості встановлення причетних до нього осіб з метою притягнення їх до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією досліджувались наступні матеріали, якими підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме: лист Полтавського управління ДВБ НП України вих. № 15П/42-16/01-2022 від 17.03.2022 р.; журнал реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки зі зброєю; книги нарядів Полтавського РУП ГУНП; пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; Службова характеристика ОСОБА_1 .

Крім того, 30.03.2022 р. дисциплінарною комісією про такий факт повідомлено за скороченим номером екстреного виклику поліції "102", та в подальшому зареєстровано до ІТС ІПНП (ЄО) відділення поліції № 1 за № 2082. Розгляд вищевказаного звернення доручено працівникам відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП, за результатами перевірки особи причетні до незаконного обігу наркотичних засобів не встановлені.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем дотримано порядок проведення службового розслідування та матеріалами службового розслідування підтверджено порушення позивачем п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", пп. 1, 2 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 р. № 100.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 9, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2022 р. по справі № 440/4583/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін