Справа № 260/2826/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/2826/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.,

за участю:

позивача: представник - Марина А.О.,

відповідача 1: представник - не з`явився,

відповідача 2: представник - Воротнюк Д.В,

відповідача 3: представник - Зотов Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: 1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 ; 2) скасувати Наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.03.2022 №64 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 ; 3) скасувати Наказ Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 року №9 про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 , на посаду - стрільця; 4) зобов`язати Командира Військової частини, в якій наразі проходить військову службу ОСОБА_1 , виключити із списків особового складу військової частини військовослужбовця ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що він був призваний на військову службу під час оголошення мобілізації незаконно. Так, заявляє, що він являється батьком 3-х неповнолітніх дітей, про що ним було повідомлено працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 під час постановки на військовий облік. Однак вказана обставина взята до уваги не була. Медичний огляд військово-лікарською комісією був проведений поверхнево, при цьому всі зауваження щодо наявності захворювань були проігноровані. За результатами проведеного медичного огляду його було визнано придатним до військової служби. Під час проходження військової служби його було направлено до зони ведення активних бойових дій та покладено обов`язки виконання бойових завдань. В ході військової служби стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим йому було проведено декілька операцій. З огляду на відсутність бажання продовжувати військову службу ним було подано рапорт на звільнення, аргументований наявністю 3-х дітей, проте відповіді на такий надано не було.

29 серпня 2022 року відповідач 1 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, спростовує твердження позивача про надання під час проведення його мобілізації всіх підтверджуючих документів наявності підстав для відстрочки від такої. Заявляє, що будь-яких доказів наявності у нього трьох дітей позивач до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надавав. За результатами проходження військово-лікарської комісії позивач був визнаний придатним до військової служби. У зв`язку з наведеним вважає правомірним рішення про мобілізацію ОСОБА_1 . Вважає, що у разі незгоди позивача з визначеним військово-лікарською комісією діагнозом, він має право пройти самостійний медичний огляд та результати такого подати до військово-лікарської комісії вищого рівня. Проте станом на дату розгляду даної справи рішення військово-лікарської комісії щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби оскаржено не було. При цьому звертає окрему увагу суду на те, що під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 позивач жодних скарг та рапортів на звільнення не подавав.

02 вересня 2022 року відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому із заявленими позовними вимогами не погоджується. Звертає увагу суду на те, що жодних позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не заявляє. По суті спору зазначає, що позивачем було самостійно порушено Порядок військового обліку, оскільки не було повідомлено про зміни сімейного стану та місця проживання. Про наявність підстав для відстрочки від мобілізації позивач також не повідомляв, скарг на стан свого здоров`я не заявляв. Звертає увагу суду на те, що подані позивачем до суду медичні документи, що свідчать про порушення стану його здоров`я, датовані червнем - липнем 2022 року, тобто вже після мобілізації. Стосовно права позивача на звільнення з військової служби зазначає, що ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" наведений вичерпний перелік підстав для такого, проте такі в даному випадку відсутні.

08 вересня 2022 року відповідач 3 подав до суду пояснення у справі, в яких зазначає, що видаючи наказ про зарахування позивача за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина виходила з того, що уповноваженим органом здійснено всі передбачені заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав для звільнення від призову. Більше того, жодних можливостей для не зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини не було. Разом з тим, наявність 3-х дітей не є підставою для звільнення з військової служби в розумінні ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

29 вересня 2022 року представник позивач надіслала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язки щодо роз`яснення та збору документів для оформлення відстрочки від призову. Стверджує, що позивачем подавались необхідні документи, підтверджуючі право на відстрочку, але такі відповідачем 1 були проігноровані. Зазначає, що військово-лікарська комісія була проведена поверхнево, а всі зауваження щодо хвороби позивача були залишені поза увагою. При цьому вказує на неможливості оскарження рішення такої, оскільки будь-якого акту за результатами її проходження прийнято не було. Стосовно твердження відповідача 2 про відсутність будь-яких позовних вимог щодо нього, зазначає, що відповідач 1 є відокремленим підрозділом відповідного обласного територіального центру комплектування, а тому останній здійснює керівництво і контроль за роботою таких підпорядкованих підрозділів. Стосовно аргументів відповідача 3 зазначає, що похідною складовою зарахування до списків особового складу військової частини є підстава призову на військову службу під час мобілізації. Тому скасування наказу про призов є похідною складовою скасування наказу про зарахування до списків особового складу частини. З огляду на що позовні вимоги не містять вимоги про звільнення позивача, а стосуються саме скасування відповідних рішень відповідачів.

11 жовтня 2022 року відповідач 2 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких звернув увагу суду на те, що твердження позивача про подання необхідних доказів про наявність підстав для відстрочки при проведенні його мобілізації нічим не підтверджені. В свою чергу обов`язок доказування права на відстрочку від мобілізації покладається саме на особу. Окрім того, вважає, що підставою для відстрочки є не факт батьківства 3-х і більше дітей, а наявність таких на утриманні особи. Проте таких доказів позивача не надає. Звернув увагу суду на те, що згідно з внесеними законодавчими змінами позивач наділений правом звернутися до командира військової частини із рапортом про звільнення з військової служби, додавши до такого необхідні докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року за клопотанням відповідача 2 даний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року причини пропуску позивачем строку звернення були визнані поважними, а розгляд справи продовжено.

Представник позивача у судовому засіданні 09 січня 2023 року повідомила, що ОСОБА_1 вже звільнений з військової служби, а тому просила розглядати виключно питання правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову такого під час мобілізації.

Представники відповідачів 2 та 3 у засіданні суду 09 січня 2023 року проти позову заперечили з мотивів, наведених у поданих до суду відзивах на позовну заяву.

Відповідач 1 явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином проінформований про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у зв`язку з оголошенням мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) видано ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) мобілізаційне розпорядження з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_2 визнано здоровим та придатним до проходження військової служби, що підтверджується довідкою військо-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) №18/57 від 07.03.2022.

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №64 від 07 березня 2022 року військовозобов`язаного солдата ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби в складі команди НОМЕР_1 .

07 березня 2022 року на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №9 солдата ОСОБА_1 , військовозобов`язаного, що прибув з районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, призначено на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, ВОС 100915, та зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини з 07 березня 2022 року.

Зазначений наказ прийнято на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Дані обставини справи також підтверджені записом у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 23 квітня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 №17 від 26.05.2022 солдата ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони з 26 травня 2022 року.

Вважаючи дії та рішення відповідачів щодо призову на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу частини протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

В ході розгляду даної адміністративної справи командиром Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №235 від 02.11.2022 солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 01 листопада 2022 року №64-рс у запас за пп. «г» - через сімейні обставини або інші поважні причини (у зв`язку з перебуванням на утриманні трьох і більше дітей) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 03 листопада 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на вищенаведену обставину, враховуючи заявлене представником позивача в судовому засіданні 09 січня 2023 року клопотання, суд здійснює розгляд даної справи виключно в межах позовної вимоги про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Нормами ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Ч. 3 ст. 1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону №2232).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Воєнний стан в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543).

Положеннями ст. 2 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів та визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до вимог Закону №2232, на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.

Статтею 22 Закону №3543 встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 вищевказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Ч. 5 ст. 22 вищевказаного законодавчого акту передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Вказане узгоджується також з положеннями ч. 10 ст. 1 Закону №2322, відповідно до яких громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, в тому числі, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 251 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період.

Згідно пп. 1 п. 252 Положення у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

П. 253 Положення визначено, що призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Про призов громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призначення на посади командири військових частин інформують територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання (перебування) цих громадян до призову на військову службу та посадову особу, до номенклатури призначення якої належить посада, на яку призначено призваного громадянина. Про призов громадян на військову службу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки письмово повідомляють державні органи, підприємства, заклади, установи і організації, в яких зазначені громадяни працювали, навчалися або були зареєстрованими як безробітні.

Судом встановлено, що у зв`язку з оголошенням мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 видано ОСОБА_1 мобілізаційне розпорядження з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що й було виконано позивачем.

Протиправність свого призову на військову службу ОСОБА_1 аргументує тим, що він являється батьком 3-х дітей, що за нормами Закону №3543, є підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, нормами ст. 23 Закону №3543 визначено перелік військовозобов`язаних, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, серед яких жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (такі жінки та чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання).

Тобто наявність на утриманні особи 3-х дітей є безумовною підставою для звільнення від призову на військову службу під час мобілізації.

В позовній заяви представник позивача заявляє, що після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 в усній формі повідомив працівників відповідача 1 про наявність на його утримання 3-х дітей, проте вказана обставина взята до уваги не була.

В свою чергу в поданому до суду відзиві відповідач 1 стверджує, що ОСОБА_1 будь-яких доказів наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу працівникам ІНФОРМАЦІЯ_5 не надавав.

В ході судового розгляду даної адміністративної справи з метою належного з`ясування даної обставини судом було витребувано від відповідача 1 копію облікової картки до військового квитка № НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_1 , в якій відомості щодо наявності у останнього 3-х дітей відсутні.

Окрім того, суд враховує, що рапорт на звільнення з військової служби на підставі «г» ч. 4 ст. 26 Закону №2322, тобто у зв`язку з перебуванням на його утриманні трьох дітей, ОСОБА_1 подав тільки 03 травня 2023 року.

Будь-яких обґрунтувань щодо не звернення з таким рапортом одразу після зарахування на військову службу позивач до суду не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України).

З огляду на вищенаведене за відсутності доказів обізнаності ІНФОРМАЦІЯ_5 з фактом наявності в ОСОБА_1 3-х дітей, суд вважає, що в нього не було підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону №3543.

В якості додаткової підстави протиправності оскаржених дій позивач посилається на поверхневому проведенні медичного огляду військово-лікарською комісією під час його прийняття на військову службу. Заявляє на наявності в нього хронічних захворювань, які не були взяті при прийнятті рішення щодо його придатності до уваги.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами ч. 13 ст. 2 Закону №2322 визначено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення №402, є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України.

У розумінні п. 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) (п. 2.1 розділу І Положення №402).

Згідно пп 2.6.1 п. 2.6 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, в тому числі, ВЛК військових комісаріатів та ВЛК територіального центру комплектування.

Відповідно до пп. 2.10.1 п. 2.10 розділу І Положення №402, ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.

На ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК військового комісаріату покладається огляд інших контингентів (пп. 2.10.4 п. 2.10 Положення №402).

Нормами п. 3.1 розділу ІІ Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Відповідно до п. 3.2 розділу ІІ Положення №402, військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Згідно п. 3.8 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

- "Придатний до військової служби";

- "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";

- "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Так, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 07 березня 2022 року військово-лікарська комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 визнала такого здоровим та придатним до військової служби, що підтверджується довідкою №18/57 від 07.03.2022. Жодних зауважень щодо ступеня своєї придатності військовозобов`язаний не висловлював, будь-яких рапортів щодо проведення повторного медичного огляду з огляду на наявні хронічні захворювання, що, на його думку, могло вплинути на ступінь придатності, не подавав.

З огляду на зазначене суд вважає, що позивач погодився з визначеним військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 ступенем своєї придатності до військової служби.

При цьому суд звертає увагу на те, що всі подані позивачем медичні документи складені вже після призову ОСОБА_1 на військову службу, а саме: в червні вересні 2022 року, а тому не можуть слугувати належним в розумінні норм КАС України доказом на обґрунтування наявності в позивача на момент виникнення спірних правовідносин захворювань, що могли б вплинути на ступінь його придатності до військової служби.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2018 р. у справі №826/23192/15 зазначив, що вирішуючи спори, суд повинен досліджувати правомірність рішення суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте, ймовірно, могли мати місце у майбутньому.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норми, що регулюються спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_9 ) про визнання дій протиправними, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 січня 2023 року.

СуддяР.О. Ващилін