Справа № 200/2671/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року справа №200/2671/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року у справі № 200/2671/22 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля»;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 02.12.2021 року зарахувавши до страхового та пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля».

В обґрунтування позову зазначив, що 02.12.2021 року звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, оскільки при призначенні пенсії відповідачем не врахований до пільгового стажу період роботи позивача з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля».

Однак, відповідачем було відмовлено в перерахунку, оскільки в наданій уточнюючій довідці від 18.08.2021 року № 95 вказано у наказі про звільнення дату, яка не відповідає запису про звільнення у трудовій книжці.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 періоду роботи з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії позивача з 02.12.2021 року, зарахувавши до його страхового та пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля».

Вирішено питання судових втрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Дата наказу про звільнення, вказана в довідці про підтвердження пільгового стажу роботи за Списком № 1, не відповідає записам в трудовій книжці позивача, тому період роботи позивача з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року правомірно не зараховано до пільгового стажу позивача.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 02.12.2021 року позивач є одержувачем пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Оскільки при призначенні пенсії відповідачем не було враховано до пільгового стажу позивача період роботи з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля», позивач 02.12.2021 року звернувся з відповідною заявою про здійснення перерахунку, врахувавши вказаний період до пільгового стажу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.01.2022 року позивачу відмовлено в перерахунку пільгової пенсії та зарахуванні до пільгового стажу спірного вищевказаного періоду роботи. Підставою для відмови відповідачем вказано, що позивач надав уточнюючу довідку від 18.08.2021 року № 95, в якій вказано у наказі про звільнення дату, яка не відповідає запису про звільнення у трудовій книжці.

В трудовій книжці позивача містяться наступні записи:

-запис № 5 з 01.04.1992 року по 08.05.1992 року обучався в УКК у в/о «Красноармійськвугілля» за професією горно робочого підземного;

-запис № 6 з 11.05.1992 року по 15.02.1996 року переведений горноробочим 2 розряду в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля» з повним робочим днем в шахті.

Разом з тим, у довідці ДВАТ «Гірничо-монтажне управління «Монтажник» від 18.08.2021 року № 95 вказано ті ж самі дані про навчання в УКК, прийом на роботу та зокрема, що позивача звільнено 15 лютого 1996 року наказом від 15.02.1996 року № 34-к. У трудовій книжці позивач наказ про звільнення зазначений як № 27-к від 15.02.1996 року, тобто за іншим номером.

З зазначених причин відповідач при призначені пенсії не врахував до пільгового стажу цей спірний період роботи позивача.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці позивача підтверджується пільговий характер роботи позивача у спірний період, а не сплата роботодавцем страхових внесків не може бути підставою для відмови робітнику в зарахуванні таких періодів до страхового стажу.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року (далі Закон № 1058), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту горношахтного обладнання в/о «Красноармійськвугілля».

Між тим, трудовою книжкою позивача підтверджується, що у зазначений період часу позивач працював за процесією, яка визначена Списком № 1.

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесений відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

Таким чином, в спірний період позивач працював на посаді, яка дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Є безпідставними доводи пенсійного органу, що для підтвердження пільгового характеру роботи позивача, необхідно надати уточнюючу довідку, оскільки записами в трудовій книжці підтверджується пільговий характер роботи позивача в спірний період його трудової діяльності з 01.04.1992 року по 15.02.1996 року.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року у справі № 200/2671/22 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року у справі № 200/2671/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17 січня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 січня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв