Справа № 480/7633/22
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2023 року Справа № 480/7633/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, і просить суд:
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 та 2022 роки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення позивача зі служби військовою частиною не проведено з ним остаточний розрахунок, а саме за час проходження служби позивачу не надавалася додаткова оплачувана відпустка, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702. У день звільнення позивачу не було здійснено виплату компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2012 по 2018 рік. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно додатку 3 до Постанови № 702, представник відповідача зазначив, що позивач за певний період не набув права на додаткову відпустку, передбачену Постановою № 702, враховуючи що військові дублюючі посади старший контролер (заступник командира взводу), начальник варти (головний сержант), які займав позивач під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 , не передбачені в Переліку військових посад згідно додатку 3 до Постанови № 702. Позивач до виключення зі списків особового складу не звертався до в/ч НОМЕР_1 з відповідними рапортами (заявами) про виплату йому грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої Постановою № 702.
Судом відкрито провадження, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду за клопотанням позивача закрито провадження у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання ввідповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебував на військовій службі у відповідача та згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.09.2022 №255 (а.с.22), з позивачем припинено (розірвано) контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Позивачем було подано рапорт від 09.09.2022 про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2018 по 2022роки.
В подальшому, позивачем до відповідача надіслано заяву від 26.10.2022 про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2014 по 2022роки.
На заяву позивача від 26.10.2022 (а.с. 25), відповідач листом від 03.11.2022 №2/22/5-1248 (а.с.26) повідомив позивача про те, що у зв`язку з настанням особливого періоду надання щорічних додаткових відпусток в кількості 8 днів, визначених Постановою Кабінету Міністрів від 01.08.2012 №702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткові відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умова" (зі змінами) було призупинено.
У зв`язку із ненарахуванням та невиплатою грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2015 по 2022роки позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі (далі - Закон).
Відповідно до ч. 4 ст. 10-1 Закону військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.
Відповідно до п.п 1, 11 Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2012 року № 702, щорічні додаткові відпустки із збереженням грошового та матеріального забезпечення за виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі - додаткова відпустка), надаються військовослужбовцям у році, що настає після календарного року, під час якого військовослужбовці проходили військову службу в умовах та (або) на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими надає право на зазначену додаткову відпустку (крім військовослужбовців строкової служби), і можуть бути використані за їх бажанням одночасно із щорічною основною відпусткою або окремо. Щорічна додаткова відпустка надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.
Відповідно до Переліку військових посад Національної гвардії, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2012 року № 702 (далі - Перелік), визначено посади військовослужбовців, які здійснюють охорону державних підприємств Горлівський хімічний завод, Павлоградський хімічний завод, Шосткинського казенного заводу Зірка та Шосткинського казенного заводу Імпульс, Донецького казенного заводу хімічних виробів, Рубіжанського казенного хімічного заводу Зоря (п. 3 Переліку).
Відповідно до п.п. 88, 86, 91 зазначеного Переліку посади старший контролер, заступник командира взводу, начальник варти належать до переліку військових посад Національної гвардії, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку, максимальна тривалість щорічної додаткової відпустки складає 8 календарних днів.
Як убачається з матеріалів справи, а саме з витягу послужного списку особової справи ОСОБА_1 за час проходження військової служби позивач в спірний період обіймав посади, а саме у період з 10.02.2011-31.01.2015 старший контролер (заступник командира взводу) 1-го взводу контролерів 5-ї спеціальної комендатури військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з 31.01.2015-26.09.2017 старший контролер (заступник командира взводу) 4-го взводу контролерів 5-ї спеціальної комендатури військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з 26.09.2017-12.11.2020 начальник варти - головний сержант 1-го стрілецького взводу 5-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та з 12.11.2020-10.09.2022 начальник варти - головний сержант 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 28).
Посилання відповідача у відзиві на адміністративний позов, що дублюючі посади старший контролер (заступник командира взводу), начальник варти (головний сержант), які займав позивач під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 , не передбачена в Переліку військових посад згідно додатку 3 до Постанови № 702, судом визнається необґрунтованим та безпідставним, враховуючи те, що відповідачем не доведено, що позивач в період з 2015 по 2022 не виконував функції старшого контролера та начальника варти, та не перебував на посаді на даних посадах.
Свою відмову в листі від 03.11.2022 щодо правомірності ненарахування та невиплати позивачу спірної суми, відповідач посилається виключно на настання особливого періоду та призупинення надання додаткових відпусток, а не відсутністю назви посади позивача в період проходження служби у відповідному Переліку, про що відповідач зазначає у відзиві.
Отже, на підставі ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2012 року №702, позивач мав право на щорічну додаткову відпустку за 2015-2022, і при невикористанні такої відпустки в спірний період під час звільнення мав законні сподівання на отримання суми компенсації за невикористані такі дні відпустки.
Підстави та порядок надання додаткової відпустки військовослужбовцям передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Так, відповідно до абз. 2, 3 ч. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Отже, норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не обмежують та не припиняють право військовослужбовця на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби, у т.ч. в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з 2015 року по 2022 рік.
Суд зазначає, що припинення відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке може бути реалізоване в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
Таким чином, позивач має право на виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, оскільки в період з 2015 року по 2022 рік така відпустка йому не надавалась та при звільненні компенсація не виплачувалася.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, не виплатив позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період служби з 2015 року по 2022 рік, не дотримався вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", така бездіяльність не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період проходження військової служби з 2015 року по 2022 рік є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат при розгляді справи, позивач в заяві від 26.12.2022 просить, крім іншого, стягнути з відповідача суму судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви.
Суд зазначає, що оскільки згідно посвідчення серія НОМЕР_2 , яке є дійсним на час звернення позивача до суду, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, тобто є особою, яка взагалі звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, а тому у суду відсутні підстави для стягнення суми судового збору з відповідача при розгляді даної справи по суті.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я у період з 2015 - 2022 роки.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, встановленої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, за 2015 по 2022 роки.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета