Справа № 200/820/22
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Справа№200/820/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» (місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, пр. Запорізький, буд. 40-а, квартира 5, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ), Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13.01.2022 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» (місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, пр. Запорізький, буд. 40-а, квартира 5, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м.Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його зареєструвати податкову накладну №4 від 07.10.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 витребувано у сторін додаткові докази.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заяви про уточнення позовних вимог, в який позовні вимоги викладені в наступній редакції: визнати дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 07.10.2020 протиправними та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 4 від 07.10.2020 в ЄРПН.

Крім того, від представника позивача також надійшло клопотання про залучення до справи в якості другого відповідача Головне управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187), оскільки саме ним було зупинено реєстрацію податкової накладної № 4 від 07.10.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2022 залучено до участі у справі № 200/820/22 як другого відповідача Головне управління ДПС у Донецькій області.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що реєстрація податкової накладної була зупинена та повідомлено, що документ прийнято, реєстрація зупинена у зв`язку з тим, що платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Представник позивача вказує, що рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризикових були скасовані рішенням суду, що набрало законної сили 16.07.2021 р, у справі № 200/10825/20-а. За таких вважає, що обставин у відповідача відсутні підстави не реєструвати податкову накладну.

Представник відповідача - 1 у відзиві на адміністративний позов стверджував, що згідно з квитанцією від 28.09.2021 № зупинено реєстрацію податкової накладної від 13.09.2021 № 1 та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 13.09.2021 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Відповідач -1 вказує, що запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач вказує, що таким правом позивач не скористався.

Крім того, ДПС просить звернути увагу на той факт, що зупинення реєстрації податкової накладної не породжує правових наслідків для платника податків та, відповідно, не порушує прав останнього. Зупинення реєстрації податкової накладної не позбавляє платника права на подальшу реєстрацію відповідних податкових накладних, а, відтак, зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків.

Представник відповідача - 2 у відзиві на адміністративний позов підтримав позицію відповідача 1 а також доповним про те, що позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що відповідач не навів та не надав жодних доказів віднесення позивача до ризикових платників податків, а саме: ким, коли, та яким рішення віднесено позивача до ризикових платників податків. Жодного рішення комісії регіонального рівня про віднесення позивача до ризикових платників податків відповідач не надав у якості доказу. Вказує, що 16.07.2021 набрало законної сили рішення суду № 200/10825/20-а, яким скасовані рішення відповідачів по справі. У зв`язку з цим відповідачі зобов`язані виконати рішення суду. Позивач наголошує, що натомість жоден з відповідачів не виконує рішення суду, посилаючись на те, що в рішенні відсутні зобов`язальні дії. Рішенням суду визнано протиправним включення платника податків до ризикових. Позивач зазначає, що таким чином посилання відповідача про відповідність позивача ризиковим платникам податків є безпідставною.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.10.2020 позивачем надіслано до відповідача для реєстрації податкову накладну № 4 від 07.10.2020, відповідно до якої ТОВ Джеремін здійснило постачання ТОВ Азовсинтез захисного віску на загальну суму 670 501,08 грн., про що свідчить відповідна квитанція.

Реєстрація податкової накладної була зупинена про що було повідомлено квитанцією № від 26.10.2020. В повідомленні відповідача зазначено, що документ прийнято, реєстрація зупинена у зв`язку з тим, що платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також до матеріалів справи було додано рішенням комісії Головного управління ДПС у м. Києві №343333 від 04.11.2020, з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 27.10.2020 №1 товариство включено до переліку ризикових платників податків з посиланням на п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. У вказаному рішенні податковим органом використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз діяльності ТОВ «ДЖЕРЕМІН», в процесі якого встановлено, що відсутня будь-яка інформація щодо наявності в розпорядженні суб`єкта господарювання, проліцензованих акцизних складів, резервуарів, ємностей та інших об`єктів, що використовуються для зберігання придбаного пального. В наявності податкова інформація, що потребує проведення перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального.

Також судом встановлено, що у листопаді 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Джеремін» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової служби України в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить: скасувати рішення № 332700 від 23.10.2020 року та № 343333 від 04.11.2020 року, № від 26.10.2020 року про зупинення реєстрації податкової накладної.

Рішенням суду від 15 квітня 2022 року у справі 200/10825/20-а позов товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» до Головного управління ДПС у м.Києві Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень задоволено частково та визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №332700 від 23 жовтня 2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №343333 від 04 листопада 2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. У задоволенні позову в частині вимог до Державної податкової служби України про скасування квитанції № від 26.10.2020 року про зупинення реєстрації податкової накладної відмовлено. Судове рішення набуло законної сили 16.07.2021.

Незгода позивача із рішенням щодо зупинення реєстрації податкової накладної№ 4 від 07.10.2020 зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, (далі - ПК України, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520.

Згідно п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому п.5 Порядку №520 включає в себе об`ємний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, а саме:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п.п. 7, 9 Порядку №520).

Згідно п. 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5, 7, 9, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до п. 12 вказаного Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, які розглядаються, визначений у формі перевірки наданих платником податків пояснень та документів щодо проведених ним операцій.

Так, відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України), що є комплексом заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (пункт 71.1. статті 71 ПК України).

Суд звертає увагу, що позивач фактично незгоден із квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка не є рішенням податкового органу в розумінні ПК України.

Суд вказує, що зупинення реєстрації податкової накладної не породжує правових наслідків для платника податків та, відповідно, не порушує прав позивача. Зупинення реєстрації податкової накладної не позбавляє платника права на подальшу реєстрацію відповідних податкових накладних, а, відтак, зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків.

Отже, позивач, звернувшись до суду із позовом щодо визнання протиправної бездіяльності відповідача та зобов`язання його зареєструвати податкову накладну №4 від 07.10.2020, обрав такий спосіб захисту своїх прав, який суперечить закону.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Проте судом не встановлено протиправної бездіяльності з боку відповідача, а навпаки встановлено дії відповідача, які виразились у зупиненні реєстрації податкової накладної. Суд зазначає, що було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте таким правом позивач не скористався.

Щодо твердження позивача про те, що рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризикових були скасовані рішенням суду, що набрало законної сили 16.07.2021 у справі № 200/10825/20-а, а тому у відповідача відсутні підстави не реєструвати податкову накладну, суд вказує наступне.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд зазначає, що ст.58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка набрала чинності для України 11.09.1997 р.

Суд, враховуючи принципи неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів, зазначає, що правовідносини, які склались у даному провадженні, почались у момент отримання позивачем квитанції № від 26.10.2020 про зупинення реєстрація у зв`язку з тим, що платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Рішенням суду від 15 квітня 2022 року у справі 200/10825/20-а позов товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» до Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень задоволено частково та визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №332700 від 23 жовтня 2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №343333 від 04 листопада 2020 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. У задоволенні позову в частині вимог до Державної податкової служби України про скасування квитанції № від 26.10.2020 року про зупинення реєстрації податкової накладної відмовлено. Судове рішення набуло законної сили 16.07.2021.

Тобто, рішення від 15 квітня 2022 року у справі 200/10825/20-амає пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які виникли після його ухвалення. Тобто факт скасування рішення Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку не може поширюватись на правовідносини щодо зупинення реєстрація, оскільки вони виникли до його ухвалення.

Також суд вважає, що позивач не був обмежений у праві звернутись із поясненням до відповідача із наданням копії рішення суду від 15 квітня 2022 року у справі 200/10825/20-а, яке у свою чергу є підтвердженнямтого, що позивач не підпадає до критеріїв ризиковості відповідно, зокрема, до рішення Головного управління ДПС у м. Києві №343333 від 04 листопада 2020 року. У випадку подання таких пояснень, у суду з`явились би підстави для дослідження рішення суду від 15 квітня 2022 року у справі 200/10825/20-а у даних правовідносинах, які склались у справі 200/820/22 та які не мали би ретроспективну дію в часі. Суд вказує, що рішення Головного управління ДПС у м. Києві №343333 від 04 листопада 2020 року, під час ухвалення відповідачем рішення щодо зупинення реєстрації податкової накладної, було чинне.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо пропущеного строку звернення до суду, суд вказує наступне.

Положеннями ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС УКраїни) встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За змістом цієї норми процесуальним строком є також строк звернення до суду.

Так, ч.1 ст.122 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Тобто спеціальним Законом встановлено десятиденний строк оскарження вимоги про сплату боргу.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Відповідно, стаття 123 КАСУ передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. В свою чергу, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави". Суд також зауважує, що згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

При цьому, суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія стосовно якої пропущено строк.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у адміністративному позові доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Отже, на підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку у та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Беручи до уваги положення ст.139 КАС України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Щодо строків розгляду адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, який продовжує діяти станом на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м.Слов`янськ Донецької області. У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м.Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, судове рішення ухвалено за умови наявної можливості доступу судді до матеріалів адміністративної справи.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» (місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, пр.Запорізький, буд. 40-а, квартира 5, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ), Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Повне судове рішення складено 17.01.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька