Справа № 240/16809/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/16809/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо не зарахування до стажу роботи, при призначенні йому пенсії за віком періоду з 03.03.1983 по 14.05.1990 роботи в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, яка 31.10.1983 була перейменована в Житомирську спец автобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до стажу роботи йому період роботи з 03.03.1983 по 14.05.1990 в Житомирській спец автобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, яка 31.10.1983 була перейменована в Житомирську спец автобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР, з моменту призначенні пенсії за віком, а саме з 08.05.2022, здійснити перерахунок та виплату пенсії із урахуванням виплачених сум.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу з 08.05.2022 призначено пенсію за віком, однак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області безпідставно не враховано до його загального страхового стажу періоду роботи з 03.03.1983 по 14.05.1990 у Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, яка з 31.10.1983 перейменована в Житомирську спец автобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР, у зв`язку із чим звернувся із відповідною заявою до відповідача, однак отримав відмову мотивовану тим, що записи у трудовій книжці мають виправлення, а документів які підтверджують стаж у цей період не надано.

Позивач не погоджується із такою відмовою відповідача та вказує, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки особи покладається саме на власника або уповноваженого ним органу, тобто роботодавця, а не працівника, а тому таку бездіяльність відповідача вважає протиправною, а свої права порушеними, у зв`язку із чим звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою суду від 18.08.2022 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у даній справі.

21.10.2022 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, Пенсійний фонд) подав до суду відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки періоди, які документально не підтверджені до страхового стажу не враховуються, а тому дії Пенсійного фонду є правомірними та вмотивованими, а позов необґрунтований.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши їх обставини, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач з 08.05.2022 перебуває на обліку в Пенсійному фонді і отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

13.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою з метою отримання інформації про загальний його стаж роботи, який врахований при призначенні пенсії.

У відповідь на подану позивачем заяву, відповідач листом від 26.05.2022 роз`яснив, що до загального стажу роботи не включено період роботи з 03.03.1983 по 14.05.1990 в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, яка 31.10.1983 була перейменована в Житомирську спецавтобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР, оскільки запис про працевлаштування має виправлення, а документів, які підтверджують стаж не надано.

Не погодившись з даним рішенням позивач 30.06.2022 повторно звернувся до відповідача із заявою про перегляд рішення щодо призначення йому пенсії за віком із врахуванням стажу за період роботи з 03.03.1983 по 14.05.1990 в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, яка 31.10.1983 була перейменована в Житомирську спецавтобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР

На заяву позивача, відповідач листом від 25.07.2022 вказав, що з питання обчислення страхового стажу надані роз`яснення листом від 26.05.2022, які залишаються в силі. Крім того, відповідачем на звернення позивача направлено копію виписки з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії за віком та розрахунок страхового стажу.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо відмови у врахуванні стажу за період роботи звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між учасниками справи щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу позивача та перевіряючи фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788) визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Відтак, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (абз.33 ст.1 Закон № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 56 Закону №1788 визначаються види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок).

Вимоги до ведення трудової книжки та до оформлення записів до неї, регламентовані Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затвердженої постановою Держкомпраці.СРСР від 20.07.1974 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 № 252), зі змінами, внесеними постановою Держкомпраці від 19.10.1990 № 412 та підпунктом 2.4 пунктом 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок ш підприємствах, в установах і організаціях, ствердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1 Порядку обумовлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2 вказаного Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За матеріалами справи, позивачу не зараховано до страхового стажу період його трудової діяльності з 03.03.1983 по 14.05.1990 в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, у зв`язку із допущеними в записах трудової книжки порушеннями Інструкції, зокрема: наявні виправлення на ст.4-5 у графі де здійснено запис про прийняття на роботу в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР. При цьому, слід звернути увагу, що виправлення роботодавцем здійснені під час запису прийняття на роботу в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР, зокрема щодо року, в якому прийнято на роботу позивача (з 1982 на 1983), однак суд вважає за необхідне наголосити, що працевлаштування 03.03.1982 позивачем не було можливе, оскільки він проходив в цей період службу в армії (про що свідчить запис у трудовій книжці у період з 28.10.1980 по 23.10.1982), що є підставою вважати правильним роком, який вказаний в трудовій книжці 1983 (03.03). Крім того під час здійснення спірного запису, роботодавцем вчинено посилання на наказ про прийняття датований 01.03.1983. Крім того, що на вказаних сторінках наявні ще інші записи, в тому числі і про перейменування підприємства де позивач працював, переведення його на іншу посаду та звільнення за власним бажанням.

Серед іншого, суд зауважує, що позивач з метою отримання доказів підтвердження трудового стажу за оскаржуваний період 29.07.2022 звертався до уповноваженої особи (ліквідатора) Житомирського державного спецавтопідприємства 0601 із відповідною заявою, однак отримав відповідь, з якої слідує, що у визначений законом спосіб не можливо було підтвердити вказаний факт, оскільки будь-які кадрові, бухгалтерські та інші документи на підприємстві не збереглися, крім того інформацію до якого саме архіву передані документи підприємством позивачу не надано, у зв`язку із її відсутністю.

А тому з дослідженої судом копії трудової книжки позивача, яка є належним доказом його трудової діяльності, суд дійшов висновку, що вказані записи підтверджують період роботи (03.03.1983 по 14.05.1990) позивача, який не врахований як стаж при призначенні йому пенсії.

Крім того, записи у трудовій книжці позивача виконані з посиланнями на накази та вказанням періодів роботи, засвідчені підписами посадових осіб відповідного підприємства та скріплені печатками, що у свою чергу свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадами та на відповідному підприємстві.

Втім, на думку Пенсійного органу, період роботи з 03.03.1983 по 14.05.1990 неможливо зарахувати до його страхового стажу, оскільки записи здійснені з порушенням Інструкції.

Однак, з підставами, які слугували для незарахування позивачу до його страхового стажу спірного періоду трудової діяльності, суд не погоджується та вважає за необхідне наголосити, що ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Також слід зазначити, що у відповідності до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що порушення правил ведення трудової книжки, не може впливати на особисті права її власника та не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем трудової книжки.

Дана правова позиція щодо відповідальності за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Отже, враховуючи викладене, позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення своєї трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, а тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на належний соціальний захист.

Таким чином, посадові особи Пенсійного фонду, безпідставно переклали відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та інших документів щодо відомостей про періоди його роботи на самого позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), а тому такі дії суд не вважає правомірними, та такими, які вчинені відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усі формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Разом з тим, під час розгляду заяви позивача, відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можу бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтверджені факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботу з 18.12.1987 по 13.08.1992 у Шахтобудівельному управлінні №4 треста "Стаханівшахтобуд".

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 992,40 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 242-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо незарахування до стажу роботи, при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 періоду з 03.03.1983 по 14.05.1990 роботи в Житомирській спецавтобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР (з 31.10.1983 перейменована в Житомирську спец автобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період з 03.03.1983 по 14.05.1990 роботи в Житомирській спец автобазі 0501 Міністерства радгоспів УРСР (з 31.10.1983 перейменована в Житомирську спец автобазу 0601 Міністерства сільського господарства УРСР) та з моменту призначенні пенсії за віком, а саме з 08.05.2022, здійснити перерахунок та виплату пенсії із урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 17 січня 2023 р.