Справа № 280/5929/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2023 року Справа № 280/5929/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Деревянко А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача протиправними;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2019 року позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.10.2021 №2078/с про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії та основної» розміру пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/240/22 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, однак при перерахунку Управління зменшило основний розмір пенсії позивача до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії Управління протиправними, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.10.2022 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви .

Ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

18.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що дії щодо застосування 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки на момент здійснення перерахунку діяла норма статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала саме такий максимальний розмір пенсії. Стосовно позовних вимог щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, відповідач вважає їх передчасними та безпідставними. Також з посиланням на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а звертає увагу на пропуск строку звернення до суду з даним позовом. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку Управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, пенсія призначена в розмірі 90% від грошового забезпечення.

З 01.01.2018 Управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням приписів статті 13 Закону №2262-ХІІ та обмежено її розмір на рівні 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач оскаржив такі дії Управління до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2019 у справі №280/3457/19, яке набрало законної сили 29.10.2019, зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошовою забезпечення з 01.01.2018.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі № 280/240/22, яке набрало законної сили 12.03.2022, зобов`язано Управління провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 про грошове забезпечення для нарахування пенсії №2078/с від 11.10.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

На відповідне звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, Управління листом від 02.08.2022 №7523-7131/Л-02/8-0800/22 повідомило, що на виконання рішення суду по справі №280/240/22 Головним управлінням у червні поточного року проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 про грошове забезпечення для нарахування пенсії №2078/с від 11.10.2021. Рішення суду виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань. Додатково проінформовано, що статтею 43 Закону передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, судом витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача (розрахунок пенсії станом на дату призначення, на 31.12.2017, на 01.01.2018, на 05.03.2019, на 01.04.2019 та на 01.01.2022), з яких встановлено, що станом на 05.03.2018 пенсія позивача обчислена з 90% відповідних сум грошового забезпечення, водночас, починаючи з 01.04.2019 та станом на 01.01.2022 пенсія позивача розрахована з 70 % відповідних сум грошового забезпечення з обмеженням максимального розміру пенсії до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.10.2021 №2078/с про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії та основної» розміру пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення беї обмеження максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції чинній з моменту прийняття Закону), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах а і б цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ №51-IV(51-15) від 04.07.2002 (далі - Закон №51-IV(51-15)) внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких, передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Однак, пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VII (далі - Закон №1166-VII) внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону №2262-XII згідно яких цифри 80 замінено цифрами 70.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 08 липня 2015 року у справі № 732/48/15, Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а, від 27 лютого 2018 року у справі № 642/3284/17 та 19 червня 2018 року у справі № 583/2264/17. Також, дана справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 4 лютого 2019 року у справі №240/5401/18 за результатами розгляду зразкової справи.

Суд, також, вважає за необхідне вказати, що приписами ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ поширюється на відносини, які виникли після набуття ними чинності.

Таким чином, зменшення розміру пенсії позивача до 70% відповідних сум грошового забезпечення на підставі статті 13 Закону №2262-ХІІ є протиправним.

Суд звертає увагу, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2019 у справі №280/3457/19, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління щодо зменшення раніше призначеної позивачу відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсії в розмірі 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення з цих самих підстав та зобов`язано Управління відновити позивачу пенсію в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, не зважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, відповідач зменшив розмір пенсії позивача з тих самих підстав, які вже були предметом судової оцінки, чим допустив грубе порушення його прав.

Враховуючи, що зменшення основного розміну пенсії позивача до 70% відповідних сум грошового забезпечення відбулось з 01.04.2019 при перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 по справі № 280/240/22, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню саме з цього часу - з 01.04.2019, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а, суд зазначає таке.

В постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду, Верховний Суд з посиланням на постанову Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно.

У даній справі судом встановлено, що перерахунок пенсії позивача із протиправним зменшенням до 70% відповідних сум грошового забезпечення був здійснений з 01.04.2019 при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/240/22, що набрало законної сили 12.03.2022.

Після чого, позивач 14.07.2022 звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії та протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з моменту отримання відповіді органу Пенсійного фонду від 02.08.2022 звернувся до суду з даним позовом (позов подано до суду 06.10.2022 засобами поштового зв`язку), у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що строк звернення до адміністративного суду не пропущений, і наявні підстави для зобов`язання Управління провести перерахунок пенсії позивача у належному розмірі від дати, з якої право позивача було Управлінням порушено з 01.04.2019.

Відтак, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом не порушений, про що також зазначено в ухвалі суду від 14.11.2022 про відкриття провадження у справі.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.10.2021 №2078/с, з 01.04.2019.

Крім того, судом також встановлено, що під час перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 Управління застосувало положення статті 43 Закону №2262-ХІІ щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Вказане знайшло підтвердження також і у відповіді Управління від 02.08.2022 №7523-7131/Л-02/8-0800/22 про відмову в перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п`яту статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно зі змінами, внесеними Законом України від 12.04.2016 №1080-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» частина п`ята статті 43 Закону №2262-ХІІ стала вважатись частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі №7-рп/2016 є втрата чинності із 20.12.2016 частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII) передбачено, що у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року (пункт 10 вказаного Закону). Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону №1774-VIII, встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Поряд з тим рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційною перше речення та друге речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто усю частину сьому названої статті. Втрата з 20.12.2016 чинності частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною в цілому частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII така норма вважається відсутньою у тексті Закону. При цьому після прийняття Конституційним Судом України зазначеного вище рішення зміни до першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII аналогічного змісту новими законами не вносились.

Отже, з 2017 стаття 43 вказаного Закону не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 31.03.2021 у справі №815/3000/17.

Відповідач жодним чином не зазначив законних підстав для обмеження пенсії позивача та не довів, що обмежуючи розмір пенсії позивача діяв відповідно до закону. Тому такі його дії є протиправними.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог Закону України Про судовий збір, інших витрат не заявив, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення та щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі Довідки від 11.10.2021 №2078/с, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі Довідки від 11.10.2021 №2078/с, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 17.01.2023.

Суддя М.О. Семененко