Справа № 240/18020/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/18020/22

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації, Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення коштів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області стосовно ненарахування та не виплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на користь ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11 в розмірі 42 305,40 грн. за період з 31.12.2008 по 22.08.2022.

Стягнути з Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11 в розмірі 42 305,40 грн. за період з 31.12.2008 по 22.08.2022.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області стосовно ненарахування та не виплати трьох процентів річних від простроченої суми боргу на користь ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11 в розмірі 4 838,23 грн. за період з 31.12.2008 по 22.08.2022.

Стягнути з Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми боргу, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11 в розмірі 4 838,23 грн. за період з 31.12.2008 по 22.08.2022.

Визнати протиправною бездіяльність Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області стосовно ненарахування та не виплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на користь ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11 в розмірі 42 305,40 грн. за період з 31.12.2008 по 22.08.2022.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації надіслало відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що за постановою Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року позивачу здійснено нарахування коштів в сумі 11813 гривень 20 копійок. За усним повідомленням представника Головного управління ДКС України, зазначені кошти позивач отримав 21.10.2021.

У відзиві Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області представник просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позовні вимоги до РДА є безпідставними, оскільки правонаступником Управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА є Управління соціальної політики Коростенської РДА.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року у адміністративній справі №2-а-152/11 дії Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, у фіксованому розмірі, визнано протиправними.

Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, що розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням отриманих коштів за вказаний період.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Народицької райдержадміністрації Житомирської області залишено без задоволення, а постанову Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 р. без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 січня 2013 року касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Народицької райдержадміністрації Житомирської області залишено без задоволення, а постанову Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року залишено без змін.

З огляду на правила статті 254 КАС України (у редакції від 03 квітня 2011 року), постанова Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року набрала законної сили 16 квітня 2011 року.

08 лютого 2013 року за заявою позивача у справі видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні, відомості про нього внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №48243944.

На виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року позивачу здійснено нарахування коштів в сумі 11813 гривень 20 копійок.

Позивач вважає, що відповідач узв"язку з невиконанням судового рішення зобов"язаний сплатити йому інфляційні втрати та 3% річних, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16 травня 2018 року за наслідками розгляду справи № 686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та Верховним Судом у постановах від 15 липня 2020 року у справі № 335/6976/19 та від 16 вересня 2020 року у справі № 335/6979/19.

Враховуючи зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду , а також те, що Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації, будучи правонаступником Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації, має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, що виникло на підставі рішення суду, суд вважає, що до правовідносин, що виникли, слід застосовувати загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, визначені частиною 2 статті 625 ЦК України у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року у адміністративній справі №2-а-152/11 дії управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, у фіксованому розмірі, визнано протиправними.

Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, що розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням отриманих коштів за вказаний період.

За встановленими у справі обставинами, на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року у справі №2-а-152/11 , Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації здійснило позивачу нарахування коштів в сумі 11813,20 грн., що підтверджується копією витягу з акта приймання-передачі за 4 квартал 2020 року.

Докази виплати позивачу зазначених коштів у матеріалах справи відсутні. Протилежного відповідачем не спростовано.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли грошові зобов`язання, оскільки праву позивача вимагати від відповідача виконання певних дій кореспондує обов`язок відповідача сплатити грошові кошти на користь позивачки, а тому до таких відносин підлягає застосуванню положення статті 625 Цивільного кодексу України.

Не зазначення у судовому рішенні конкретної суми не свідчить про відсутність грошового зобов`язання. У таких категоріях справ суд не може визначити розмір грошового зобов`язання та зазначити його у резолютивній частині, оскільки зобов`язує здійснити перерахунок, тобто сума не визначена, проте грошове зобов`язання існує.

З огляду на встановлені обставин справи, суд вважає, що позивач має право на виплату трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за порушення строків виплати грошового зобов"язання визначеного постановою Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року у справі №2-а-152/11.

Разом з тим, як вже судом зазначалося, у матеріалах справи відсутні докази виплати суми грошових зобов"язань на підставі судового рішення, що позбавляє суд можливості розрахувати термін прострочення заборгованості, оскільки відсутня кінцева дата виплати. Відтак, вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних є передчасними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області стосовно несвоєчасного виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11 та зобов"язання Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області нарахувати та виплатити позивачу інфляційні витрати та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року у справі №2-а-152/11 за період з 16.04.2011 по день фактичної виплати суми боргу.

Суд вважає безпідставними доводи відповідачів про неможливість застосування до спірних правовідносин норм статті 625 ЦК України, оскільки Верховним Судом України викладена наступна правова позиція: за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі N 6-38цс11).

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та Верховним Судом у постановах від 15 липня 2020 року у справі № 335/6976/19 та від 16 вересня 2020 року у справі № 335/6979/19.

Щодо позовних вимог до Коростенської РДА.

Судом встановлено, що 16 грудня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" №1635-р, якою вирішив:

- здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. № 807-IX Про утворення та ліквідацію районів, шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, згідно з додатком 1;

- утворити районні державні адміністрації в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, як нові юридичні особи публічного права згідно з додатком 2;

- здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з абзацом третім цього пункту, згідно з додатком 3.

Відповідно до вказаної Постанови №807-ІХ утворено Коростенський район (з адміністративним центром у місті Коростень) у складі територій Білокоровицької сільської, Гладковицької сільської, Горщиківської сільської, Іршанської селищної, Коростенської міської, Лугинської селищної, Малинської міської, Народицької селищної, Овруцької міської, Олевської міської, Словечанської сільської, Ушомирської сільської, Чоповицької селищної територіальних громад.

Крім того, 16 грудня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1321, якою затверджено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються (далі - Порядок №1321).

Вищезазначений Порядок №1321 визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України.

Пунктом 4 Порядку №1321 визначено, що у випадку, якщо територія району, ліквідованого Верховною Радою України, включається до території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого вже існує райдержадміністрація, райдержадміністрація, що діяла на території ліквідованого району, реорганізується шляхом її приєднання до райдержадміністрації, розташованої в адміністративному центрі новоутвореного району.

Згідно з пунктом 8 Порядку №1321 у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів, перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1635-р "Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій" вирішено здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій згідно з додатком. Таким чином Народицьку райдержадміністрація реорганізовано шляхом приєднання до Коростенської райдержадміністрації.

Отже, Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області є правонаступником - Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області, що був відповідачем у справі №2-а-152/11, а не Коростенська РДА.

Відтак, саме Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області є належним відповідачем у справі.

З огляду на викладене, позовні вимоги, пред"явлені до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області є необґрунтованими та безпідставними.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації, (вул. Франка,5, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11500. ), Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Грушевського, 60/2, Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11500. ), про стягнення коштів, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області стосовно несвоєчасного виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17.01.2011 у судовій справі №2-а-152/11.

Зобов"язати Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 інфляційні витрати та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України за невиконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року у справі №2-а-152/11, за період з 16.04.2011 по день фактичної виплати суми боргу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос