Справа № 380/575/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/575/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак У.В., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та постанови, -

в с т а н о в и л а :

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить:

- визнати протиправними дії та постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Юрчишин Ю.С. щодо прийнятого рішення оформленого листом від 15.11.2022 року № 28591 та скасувати постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 21.10.2022 ВП № 70133967 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів та становить десять днів.

Як слідує з матеріалів позовної заяви оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 70133967, винесені відповідачем ще 21.10.2022, однак з цим адміністративним позовом до суду позивач звернувся лише 30.12.2022.

Таким чином, позивач пропустив десятиденний строк звернення з цим позовом до суду, встановлений пунктом першим частини другої статті 287 КАС України.

Суд звертає увагу, що вказана обставина не заперечується позивачем, зокрема в позовній заяві останній просить поновити строк звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування підстав для поновлення пропущеного строку позивач зазначає, що Національна академія фактично виконала рішення суду у справі № 380/17835/21 ще 22.09.2022 року - тобто до відкриття виконавчого провадження (а саме 21.10.2022), та заявою від 31.10.2022 повідомила Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про добровільне виконання, однак відповіддю від 15.11.2022 № 28591 державний виконавець відмовив Національній академії щодо задоволення заяви.

Відповідь від 15.11.2022 Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) до Національної академії надійшла 22.11.2022, відтак, первинна позовна заява подана в межах строку встановленого Законом України «Про виконавче провадження» та КАС України.

Разом з тим, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року у справі № 380/17533/22 позовну заяву Національної академії до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дії - повернуто позивачеві, з підстав, що позовна заява підписана представником Національної академії до якої додано світлокопію довіреності, яка належним чином на думку суду не була завірена і яка не являється документом, що посвідчує повноваження представника Національної академії.

Позивач вважає, що у цій справі підставою для повернення позовної заяви стали передчасні висновки суду, що позовна заява підписана представником Національної академії та додано копію довіреності, завіреної представником Національної академії. Такий висновок суду, на думку позивача, фактично позбавив його права доступу до суду, що свідчить про порушення права звернення до адміністративного суду, гарантованого статтею 5 КАС України, оскільки суд не зазначив встановлених обставин, які б вказували на те, що позовну заяву підписано саме невідомою особою (до позовної заяви додано копію довіреності представника Національної академії на право представляти інтереси академії в суді, з усіма правами, які надані законом позивачу, в якій зазначено, що представник мас право завіряти власним підписом копії цієї довіреності та документів, які подаються до суду).

Вважаючи, що позивачу протиправно повернули первісну позовну заяву, останній просить поновити пропущений строк звернення до суду з цим позовом та відкрити провадження у справі.

З огляду на наведене суд звертає увагу, що вказані аргументи позивача зводяться до того, що він фактично висловлює свою не згоду з ухвалою Львівського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 09.12.2022 у справі № 380/17533/22, однак до повноважень суду першої інстанції не входить перегляд судових рішень місцевих адміністративних судів.

Водночас, станом на дату постановлення цієї ухвали, ухвала Львівського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 09.12.2022 у справі № 380/17533/22 є чинною, таким чином не виконання вимог закону, щодо надання належних документів на підтвердження повноважень щодо представництва в суді у справі № 380/17533/22, не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду у цій справі.

Більше того, з матеріалів справи слідує, що постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 70133967 від 21.10.2022 були отримані позивачем ще 28.10.2022, що підтверджується вхідним штампом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за вх. №13181.

Водночас, з наявної в матеріалах справи копії первинної позовної заяви судом встановлено, що така датована 29.11.2022, тобто до суду позивач вперше з заявленими позовними вимогами звернувся більше ніж через місяць, після отримання оскаржуваних постанов, що спростовує доводи останнього про те, що первинна позовна заява у справі №380/17533/22 подана ним в межах десятиденного строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» та КАС України.

Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Водночас, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у своїй заяві причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом є не обґрунтованими, а тому не можуть вважатися поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин позивачу необхідно надати суду заяву (клопотання) щодо поновлення строку звернення з цим позовом до суду разом з доказами поважності пропуску такого строку.

Окрім цього, відповідно до вимог ч.3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем документу про сплату судового збору не надано. При цьому, в позовній заві позивач зазначає, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби, тому судовий збір за подання такої скарги не сплачується.

З цього приводу суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 74 закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Як вбачається з аналізу частини 1 статті 287 КАС України рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця оскаржуються шляхом подання до суду позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Вказана стаття Закону України «Про судовий збір» не конкретизує видів позовних заяв, за подання яких сплачується судовий збір, що дає підстави для висновку про те, що об`єктом справляння судового збору є будь-яка позовна заява, подана до суду, а тому числі і щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

При цьому, суд вважає помилковими посилання позивача на ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», оскільки останній звернувся до суду з позовом, а не зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, як це передбачено в цивільному судочинстві.

Згідно з ч.1 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2684,00 грн.

Згідно з підп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового - 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а також вимоги майнового характеру про скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про скасування постанови про стягнення виконавчого збору на загальну суму 27100,00 грн., таким чином, сума судового збору за подання даної позовної заяви становить 5368,00 грн., яку не сплачено позивачем при поданні позовної заяви.

Враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.160, 161,169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та постанови - залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску;

- оригінал документа про сплату судового збору за подання даної позовної заяви в сумі 5368,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна