Справа № 200/13791/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2023 року

м. Київ

справа № 200/13791/21

адміністративне провадження № К/990/34616/22

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року

у справі № 200/13791/21 за позовом Міністерства юстиції України до засновника газети «Дзержинський Уезд» ОСОБА_1 про припинення випуску газети,

УСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом, в якому просило припинити випуск Газети «Дзержинский Уезд», зареєстрованої Донецьким обласним управлінням юстиції 06.09.2006, свідоцтво НОМЕР_1 , засновником якої є ОСОБА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерством юстиції України подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2022 року касаційну скаргу передано складу колегії суддів: суддя-доповідач Мацедонська В.Е., судді Кашпур О.В., Білак М.В., на підставі розпорядження Верховного Суду у зв`язку із ухвалою про самовідвід суддів.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Зазначаючи пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги вказує, що є необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №640/6624/19, від 19.02.2020 у справі №804/1174/17 та від 23.12.2021 у справі №640/6624/19.

Однак, скаржник не зазначає від висновку щодо якої норми права, викладеного у вказаних справах, необхідно відступити у вказаних справах та чи застосовувався судами цей висновок при розв`язанні даного спору.

Крім того, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Водночас, скаржником не обґрунтовано належним чином необхідність відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування норм права.

Отже підстава для відкриття касаційного провадження, передбачена пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України відсутня.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що подання Міністерством юстиції України позову до суду з вимогою припинити випуск друкованого засобу масової інформації у зв`язку із порушенням вимог статті 3 Закону №2782-ХІІ суперечить вимогам ч. 2 статті 19 Конституції України, натомість підстави касаційного оскарження викладені без урахування обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій.

Наведені скаржником доводи та аргументи заявника зводяться до довільного тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України, тому посилання скаржника на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, є безпідставними.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обгрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/13791/21 за позовом Міністерства юстиції України до засновника газети «Дзержинський Уезд» ОСОБА_1 про припинення випуску газети- повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська