Справа № 240/15484/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2023 року

справа № 240/15484/21

адміністративне провадження № К/990/1815/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області

на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2022 року

у справі №240/15484/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обербетон Україна»

до Головного управління ДПС у Житомирській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2022 року у справі №240/15484/21 предметом спору в якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень №3 від 2 квітня 2021 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 гривень за допущення помилки при відображенні реєстраційних номерів облікової картки платника податків при заповненні форми 1 ДФ, №5 від 15 квітня 2021 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 гривень за ненадання до перевірки документів в повному обсязі, №5 від 15 квітня 2021 року, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 17000,00 гривень згідно з статтею 1201 Податкового кодексу України порушення строків реєстрації податкової накладної, №5 від 15 квітня 2021 року, яким збільшено суми грошового зобов`язання в розмірі 276582,00 гривень з податку на додану вартість та нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) 27658,00 гривень, №5 від 15 квітня 2021 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1550737,00 гривень.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

У поданій касаційній скарзі, скаржник, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилається зокрема на пункти 1,3 та зазначає, що на разі відсутній висновок Верховного Суду, щодо застосування норм підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 137 Податкового кодексу України, статті 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290 у подібних правовідносинах. Крім того, податковий орган зазначає що судами попередніх інстанції не враховано висновки Верховного Суду про застосування норм пунктів 44.1, 44.3, 44.4, 44.6 статті 44, пункту 46.1 статті 46, пункту 51.1 статті 51, пункту 85.2 статті 85, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.4.2. пункту 140.4 статті 140, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, викладеного у постановах 21 березня 2021 року у справі №826/373/18, від 2 лютого 2021 року у справі №826/13307/17, від 6 серпня 2018 року у справі №802/1198/16-а.

При цьому, посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якої, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, взагалі не обґрунтоване, оскільки обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі вказаного пункту є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Крім того, скаржником не зазначено, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.

Також, слід зазначити, що посилання скаржника на те, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Верховного Суду про застосування норм пунктів 44.1, 44.3, 44.4, 44.6 статті 44, пункту 46.1 статті 46, пункту 51.1 статті 51, пункту 85.2 статті 85, підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134, підпункту 140.4.2. пункту 140.4 статті 140, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах, викладеного у постановах 21 березня 2021 року у справі №826/373/18, від 2 лютого 2021 року у справі №826/13307/17, від 6 серпня 2018 року у справі №802/1198/16-а не обґрунтоване.

Скаржником не обґрунтованого у чому полягає помилка судів при застосуванні норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також не наведено подібності правовідносин, висновки щодо яких викладені у постанові Верховного Суду, що на думку скаржника, не були враховані в оскаржуваному судовому рішенні.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу контролюючого органу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Натомість касаційна скарга побудована на цитуванні норм податкового законодавства й незгоди із наданою судами правовою оцінкою встановленим обставинам і дослідженим доказам, що не узгоджується із визначеними підставами для касаційного оскарження судових рішень - пункт 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України суперечить посиланню на пункт 1 цієї ж статі та не узгоджується з підставами оскарження судових рішень, оскільки місить посилання на порушення тих самих норм, а саме підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134.

В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини і опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, із загальним посиланням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та виходить за межі повноважень касаційного суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2022 року у справі №240/15484/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обербетон Україна» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Р. Ф. Ханова