Справа № 420/10274/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10274/22

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 07.10.2022р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26,07.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової О.О., Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій по наданню неповної та недостовірної інформації на запит на інформацію від 21.06.2022р. про надання копії наказу Державного бюро розслідувань від 13.11.2020 №591-ос/дск, на підставі якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. приступив до ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов`язання надати копію наказу Державного бюро розслідувань від 13.11.2020р. №591-ос/дск.

В обґрунтування позову заначено, що відповідач надав позивачу документ, який на його думку не відповідає оригіналу та не містить повної та достовірної інформації. Так, на свій запит позивач отримав копію наказу Державного бюро розслідувань від 31.11.2020р. №591-ос/дск на підставі якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. приступив до ІНФОРМАЦІЯ_2, який не містить дати, персональних даних особи щодо якої виданий.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022р. відмовлено у задоволені позову з підстав того, що виходячи з положень ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», та беручи до уваги зміст запитуваної позивачем інформації, запитувана інформація відповідає критеріям обмеження.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що в Україні заборонена цензура (ч.3 ст.51 Конституції України). Під цензурою слід розуміти контроль з боку інститутів публічної влади за змістом та розповсюдженням інформації з метою захисту інформаційного простору, тобто прямі або опосередковані дії держави, спрямовані на обмеження чи навіть заборону поширення інформації, яку вона вважає шкідливою чи не потрібною для суспільства (абзац 3 п.п.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення ч.4 ст.42 Закону України «Про Конституційний Суд України»). Суд першої інстанції залишив без уваги посилання позивача на фейковість наказу ДБР №373 від 29.06.2021р. з огляду на його затвердження неуповноваженою особою і з тих підстав його невідповідність визначенню офіційного документу. Офіційний документ повинен відповідати вимогам, встановленим ст.358 КК України, зокрема, складання та використання вказаного документу має спричиняти наслідки правового характеру. Суд порушив положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», які відповідно до ст.7 КАС України мають вищу юридичну силу, а запитувана інформація не відноситься до службової інформації, оскільки не відповідає ознакам, наведеним у частині 1 ст.9 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.06.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Державного бюро розслідувань із запитом на інформацію щодо надання копії наказу Державного бюро розслідувань від 13.11.2020р. №591-0с/дск, на підставі якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. приступив до ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с.8/

Листом Державного бюро розслідувань від 14.07.2022р. №189ПІ/10-16-06-223/22 надано ОСОБА_1 копію запитуваного наказу Державного бюро розслідувань. /а.с.9-11/

Вважаючи протиправними дії щодо надання неповної та недостовірної інформації на запит на інформацію від 21.06.2022р., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності позову виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст.5 Закону України від 02.10.1992р. №2657-XII «Про інформацію» (надалі - Закон України №2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ст.20 Закону України №2657-XII).

Частиною 1 ст.21 Закону України №2657-XII установлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Відповідно до ст.1 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (надалі - Закон України №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.9 Закону України №2939-VI до службової відноситься інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону.

Таким чином, наведене вище правові норми дають підстави для висновку, що інформація за порядком доступу до неї поділяється на відкриту та з обмеженим доступом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, визначених ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI.

Забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: оприлюднення і систематичного її оновлення, зокрема, на офіційних веб-сайтах і надання інформації за запитами на інформацію. Спосіб забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації. За положеннями Закону України №2939-VI кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

Належність запитуваної інформації до службової на підставі ст.9 Закону України №2939-VІ не є єдиною підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається за умови застосування її розпорядником у сукупності вимог п.п.1-3 ч.2 ст.6 Закону України № 2939-VІ.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.22 Закону України №2939-VІ відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, встановлені шляхом застосування «трискладового тесту», передбаченого ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з трьох складових, передбачених ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI, означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Так, предметом даного позову є надання неповної та недостовірної інформації на запит на інформацію від 21.06.2022р. про надання копії наказу Державного бюро розслідувань від 13.11.2020 №591-ос/дск.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним бюро розслідувань на запит ОСОБА_1 на інформацію від 21.06.2022р. надано копію наказу Державного бюро розслідувань №591-ос/дск. При цьому, вказаний наказ має гриф «для службового користування».

Тобто, предметом розгляду даної справи є не відмова суб`єкта владних повноважень у наданні особі публічної інформації, а надання неповної публічної інформації, яка має гриф «для службового користування».

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.6 Закону України №2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

При цьому, частиною 8 вищезазначеної статті закону визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй відповіді запитувачу Державне бюро розслідувань повідомило позивача про те, що запитуваний наказ має гриф «для службового користування».

При цьому, 29.06.2021р. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. прийнято наказ №373 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань».

Відповідно до п.1.3. вищезазначеного Переліку, до таких відомостей належать, відомості щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань (призначення, переведення, звільнення тощо).

Наказ Державного бюро розслідувань від 29.06.2021р. №373 є чинним, а відтак, підстави для не врахування його у спірних правовідносинах - відсутні.

В даному випадку, обмеження доступу до документів з відомостями щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу правоохоронного органу, на переконання колегії суддів, відповідає інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку та має на меті попередження настання будь-яких негативних наслідків для таких інтересів.

При цьому, колегія суддів вважає, що неконтрольоване розголошення відомостей та документів щодо проходження служби особами рядового і начальницького складу правоохоронних органів може завдати істотної шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку.

В свою чергу, зазначена вище потенційна шкода від неконтрольованого розголошення або публікації запитуваних документів, на переконання колегії суддів, безумовно переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Більш того, в тексті позовної заяви та тексті апеляційної скарги відсутнє будь-яке обґрунтування наявності суспільного інтересу щодо запитуваної інформації, а також відсутнє будь-яке обґрунтування наявного наміру позивача отримати спірну інформацію відносно посадової особи правоохоронного органу та наміру її подальшого використання.

Враховуючи викладене, відповідач з врахуванням положень ч.ч.1, 8 ст.6 Закону України №2939-VI та наказу Державного бюро розслідувань від 29.06.2021р. №373, правомірно надав позивачу копію запитуваного ним документа обмеживши доступ до інформації у ньому з грифом «для службового користування», а тому позовні вимоги є безпідставними.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи вірно застосував норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.