Справа № 520/26156/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 січня 2023 року № 520/26156/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В. ,розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) скасування рішення.,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просила суд:

-скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківський області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 04/1-330301 від 06.12.2019 р., щодо громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши його протиправним.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 (далі - позивач) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою Соціалістичної Республіки В`єтнам,

Позивач з 2005 року, постійно проживає в Україні, тобто 16 років.

10.04.2008 р. Державою Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області було надано позивачеві дозвіл на імміграцію в Україну, що було оформлено відповідним рішенням № 330301 від 10.04.08 р. (далі - дозвіл на Імміграцію). До цього, тобто до отримання дозволу на імміграцію в Україну, позивач письмово звернувся з відповідною заявою до Держави Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України, в Харківській області, додавши до заяви всі необхідні документи, які були передбачені Законом України «Про імміграцію». Після чого, Держава Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області, відповідно до закону «Про імміграцію» щонайретельніше перевірила: особу позивача, заяву позивача, документи до заяви, законність перебування позивача на території України, підстави у відмові позивачеві у наданні дозволу на імміграцію в Україну, підстави надання позивачеві дозволу на імміграцію в Україну.

Статтею 6 Закону України «Про імміграцію» (у редакції, чинній на момент подання заяви із усіма необхідними документами ) передбачено, що спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи

1) приймають заяви разом з визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах;

2) перевіряють правильність оформленим документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволі відсутність підстав для відлити у його наданні;

3) приймають рішення про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видають копії цих рішень особам яких вони стосуються.

І тільки лише після щонайретельнішої перевірки Держава Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області прийняла рішення про надання позивачеві дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до ч.10ст. 9 Закону України "Про імміграцію" (станом на момент подання заяви із усіма необхідними документами) у разі неподання особою всіх визначених цим Законом документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

Проте, заяву позивача було прийнято. Це означає, що до заяви були додані усі необхідні документи.

Статтею 10 Закону України "Про імміграцію" (у редакції, чинній на момент подання заяви із усіма необхідними документами) передбачені підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію:

Дозвіл на імміграцію не надається:

особам, засудженим до позбавлення волі на строк більше одного року за вчинення діяння, що відповідно до законів України визнається злочином якщо судимість не погашена і не знята у встановленому законам порядку:

особам які вчиниш злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або проти яких порушено кримінальну справу якщо попереднє слідство за нею не закінчено:

особам, хворим на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров`я

особам, які в заявах про падання дозволу на імміграцію зазначиш свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи;

особам, яким на підставі закону заборонено в`їзд на територію України:

в інших випадках, передбачених законами України,

Положення пунктів 1,3 не поширюються на осіб, зазначених у пунктах і. І частини третьої статті 4 цього Закону.

Проте, будь-яких законних підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію Держава Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області не знайшла, а навпаки знайшла підстави для надання позивачеві дозволу на імміграцію на підставі п.6 ч,2 ст.4 Закону України "Про імміграцію" (у редакції, чинній на момент подання заяви із усіма необхідними документами).

Окрім дозволу на імміграцію в Україну позивачеві було оформлено та видано посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 із зазначенням терміну її дії - безстроково (далі-посвідка). Перед оформленням і видачею цієї посвідки, підстави її видачі позивачеві були перевірені Державою Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області, бо в іншому випадку, посвідка не була б оформлена і видана позивачеві Державою Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області.

Відповідно до 4.4 ст.11 Закону України «Про імміграцію» особі яка перебуває на законних підставах в Україні і отримаю дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Одночасно при видачі цієї посвідки у чинному на той час паспорті позивача Державою Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області було проставлено відмітку "Дозволено постійне проживання в Україні".

Судом також встановлено, що у 2016 р. позивач отримав новий паспорт замість попереднього через сплив строку його дії. Головне управління Державної міграційної служби в Харківський області перевірило законність перебування позивача на території України, законність дозволу на імміграцію, законність видачі посвідки на постійне проживання тощо. Після цієї перевірки відповідач в новому паспорті позивача на сторінці 47 поставила штамп «Видано посвідку на постійне проживання НОМЕР_2 « 10.04.08 р..».

За період проживання в Україні у позивача народилася дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згодом стала громадянином України, а у цей час навчається у 10-А класі Харківській загальноосвітньої школи IIII ступенів №98 Харківської міської ради Харківської області, й української мовою володіє ліпше ніж деякі українські чиновники. Хочу зазначити, що перед оформленням дитині громадянства України законність перебування позивача в Україні була знову ж таки щонайретельніше перевірена відповідними органами Держави Україна, бо в іншому випадку, громадянство України дитині позивача ні в якому разі не було б оформлено.

Згодом знову у позивача народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка у цей час навчається у 6-В класі Харківській загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 58 Харківської міської ради Харківської області, й також української мовою володіє.

Також, позивачеві було присвоєно ідентифікаційний код, позивач зареєструвався як фізична особа-підприємець.

У жовтні 2021 р. позивач звернувся до адвоката з проханням з`ясувати: чи в порядку у нього імміграційні документи, адже у деяких його співвітчизників - в`єтнамців, як їй стало відомо, державна міграційна служба скасовувала дозволи на імміграцію, та так. що вони навіть і не знади про це, хоча з моменту отримання дозволів на імміграцію спливало багато років. 3 іншого боку, позивач, маючи намір оформити громадянство України, бажала переконатися, що у неї з документами все добре, і що вона сміливо може подавати документи на оформлення громадянства України.

Адвокатом скеровано відповідний адвокатський запит до відповідача від 26.10.21 р .вих.№ 02/10/21 р., щоб з`ясувати це питання.

На початку листопада 2021 р., після отримання відповідної відповіді на цей адвокатський запит від відповідача (лист відповідача від 01.11.21 р.. вих.№ 6301.8.1- 20381/63.2-21. було з`ясовано, що відповідач своїм рішенням про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 04/1-330301 від 06.12.19 р. скасував дозвіл на імміграцію позивачеві на підставі п.1 ч. І ст.12 Закону України.

Отримавши від відповідача тільки повідомлення про те, що дозвіл позивачеві на імміграцію скасовано, а також само це рішення, адвокат позивача знову звернувся з відповідним адвокатським запитом до відповідача від 19,11.21 р.. вих.№ 01/11/21, щодо: отримання копії висновку, на підставі якого було прийнято рішення, а також - копії дозволу на імміграцію в Україну, який було скасовано зазначеним вище рішенням.

Наприкінці листопада 2021 р. від відповідача були отримані зазначені копії документів: висновок відповідача про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 від 06.12.19 р. (далі-висновок).

Судом встановлено, що позивачеві до нього ніким та нічим не надавались: ані зазначене вище рішення, ані зазначений вище висновок. Про це рішення і цей висновок ні стало лише відомо тільки у листопаді 2021 р., коли адвокат у листопаді 2021 р. отримав відповідні відповіді від відповідача на свої відповідні запити.

Позивач вважає, що висновок і рішення відповідача і протиправними, необґрунтованими, несправедливими, а тому рішення підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду за захистом своїх та інтересів.

Суд вказує, що відповідно до п.п. 21 -24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на іміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою КМ України № 1983 від 26.12.2002р.дозвіл па імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи. МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування для скасування дозволу на імміграцію

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування с ДМС її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування Дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмова повідомляються протягам тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу т місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України «Про іміграцію». Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Проте, як встановлено судом, відповідач не виконав зазначені вище вимоги, позивач не був запрошений для надання пояснень, окрім того, питання щодо скасування дозволу на імміграцію позивачеві не було відповідачем всебічно вивчено.

Станом на момент прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію у 2008 р, позивачу Держава Україна в особі УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області здійснювала перевірку наданих позивачем документів, будь-яких порушень законодавства не встановила та надала дозвіл на імміграцію і документувала позивача посвідкою на постійне проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: І) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2 з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано: 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення вчинення дії): 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно: 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення: 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене вище, суд робить висновок, що рішення відповідача було прийнято з порушенням вимог частини 2 статті 2 КАС України.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.20 р. по адміністративній справі № 520/ 10616/ 2020 за позовом чоловіка позивача ОСОБА_4 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 368 від 26.,11.2019 р. щодо громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та його сина громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано протиправним та скасовано.

Відповідач був обізнаний про судове рішення від 29.09.2020 р. по адміністративній справі № 520/10616/2020 щодо чоловіка позивача ОСОБА_4 , адже після набрання цього судового рішення законної сили (15.03.21 р.) останній отримав від відповідача посвідку на постійне проживання 28.04.2021 р., інакше відповідач не видав би чоловікові позивача нову посвідку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про неправомірність рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківський області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 04/1-330301 від 06.12.2019 р., щодо громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківський області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 04/1-330301 від 06.12.2019 р., щодо громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши його протиправним.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятьсот вісім) грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.