Справа № 440/2560/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2023 року

м. Київ

справа № 440/2560/22

адміністративне провадження № К/990/297/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №440/2560/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, яким відмовлено в оформленні документів для виїзду за кордон на постійне проживання ОСОБА_1 , що доведене листом № 5301.4.2-589/53.2-22 від 21 січня 2022 року;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вирішити питання щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання ОСОБА_1 , стосовно якого він звернувся, з урахуванням правової оцінки підстав застосування пункту 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", а саме, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню у порядку, установленому законом, повинно підтверджуватися чинною на момент розгляду питання ухвалою суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, прийнятої за поданням державного або приватного виконавця.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 19 січня 2022 року про відмову в оформленні документів для виїзду за кордон на постійне проживання громадянину ОСОБА_1 .

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 листопада 2021 року про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, з урахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, відповідач покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, проте скаржником не наведено жодного висновку Верховного Суду, викладений у постанові, щодо застосування норми (норм) права у подібних правовідносинах, та висновок який не був врахований судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, Суд відхиляє формальне посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу відкриття касаційного провадження.

Скаржник, серед іншого, обґрунтовує касаційну скаргу підпунктами «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зазначаючи, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для відповідача.

Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №440/2560/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Тетяна Вікторівна про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич