Справа № 120/7773/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 січня 2023 р. Справа № 120/7773/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2022 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач або Головне управління), у якому просив суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення основного розміру пенсії до 68 % відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок неврахування при розрахунку 5% при звільненні за станом здоров`я, за пунктом 64 підпункту «б» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» та неврахування 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до І категорії, в той час, як такий відсоток має складати 83% відповідних сум грошового забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи із 83 % відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок врахування 5% за звільнення за станом здоров`я за пунктом 64 підпункту «б» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» та 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до 1 категорії, у відповідності до пункту «в» статті 13 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією з дня незаконного зменшення відсоткового до сум грошового забезпечення по день, з якого починається виплата перерахованої пенсії.

Ухвалою суду від 03.10.2022 дану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом: зазначення строку з якого відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії, а в разі пропущення строку 6 (шість) місяців подати заяву про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску строку.

Ухвалою від 03.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині позовних вимог що стосуються оскарження дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83 % відповідних сум грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 25.03.2022 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за відповідний період, - повернуто позивачеві у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

11.11.2022 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що позивач з 01.01.2007 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262. Розмір пенсії позивача складав 73% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням збільшення на 5% за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС).

Згідно матеріалів електронної пенсійної справи позивач був звільнений у запас у зв`язку з хворобою, його вислуга складає 26 років.

Враховуючи зазначене, розмір пенсії позивача становив 73% (20 років вислуги - 50% + 6 років - 18% + 5% за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", в розмірі 68% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки, редакція Закону № 2262 чинна на момент здійснення перерахунку не передбачала збільшення пенсій за вислугу років особам, які під час служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до пункту "в", статті 13 Закону №2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: в) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Згідно підпункту "б", пункту 64 Постанови КМУ від 29 липня 1991 р. № 114 Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Пенсія в даному випадку призначається у зв`язку з хворобою безпосередньо пов`язаною з проходженням служби.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом Державної податкової адміністрації у Вінницькій області № 425-о від 30.12.2005 позивача звільнено зі служби в податковій міліції в запас Збройних Сил по ст. 64 пункту "б" (через хворобу) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України". Вислуга на день звільнення складала 26 років 01 місяць 23 дні.

Позивач є інвалідом ІІІ групи внаслідок захвлрювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою сер.МСЕ № 058885 від 02.02.2009.

З 31.12.2005 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України ""Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 73% від сум грошового забезпечення, з яких 20 років вислуги - 50% + 6 років - 18% + 5% за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З 01.01.2008 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" з урахуванням існуючої вислуги років - 26 років, у зв`язку з чим відсоткове значення розміру пенсії було визначено в розмірі 68 %.

Однак відповідачем до відсоткового значення розміру пенсії не було включено 5% за звільнення за станом здоров`я (через хворобу) та 10% як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

23.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії виходячи із відсоткового значення її розміру в 83 % сум грошового забезпечення.

За результатами розгляду відповідної заяви, відповідач листом від 31.08.2022 № 7085-6886/Л-02/8-0200/22 відмовив позивачу у такому перерахунку, посилаючись на відсутність правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо позовних вимог щодо не включення до грошового забезпечення 10% , суд враховує таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу (31.12.2005), передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах а і б цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Надалі, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04 квітня 2006 року за № 3591-IV внесено зміни у положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ та пункти «б» і «в» частини першої викладено в такій редакції:

«б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43)».

Відтак, вказаними змінами виключено збільшення на 10 % відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорій 2, 3.

Водночас, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею (у редакції на момент перерахунку пенсії позивача) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за згаданим вище Законом.

07 листопада 2007 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою внесено зміни до грошового забезпечення. Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що з 01 січня 2008 року у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Однак, підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на момент такого перерахунку, які застосовуються саме при призначенні пенсії, були відсутні.

Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 по справі № 0940/2217/18.

Суд зазначає, що стаття 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Отже системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом від 04.04.2006 за № 3591-IV зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках, як і наступні зміни до цієї статті щодо відсоткового значення розміру пенсії, які внесені Законом від 08.07.2011 № 3668-VI та Законом від 27.03.2014 № 1166-VII стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, та яке суд враховує при розгляді цієї справи.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 статті 13 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, яка регулює призначення пенсій, до правовідносин із перерахунку пенсії позивачу, та виключення у зв`язку із цим 10% збільшення відсоткового значення розміру пенсії позивача, набуте ним на момент призначення такої пенсії є протиправним.

Щодо позовних вимог щодо не включення до грошового забезпечення 5%, суд враховує таке.

Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу (2004 рік), передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (далі - Положення №114).

Згідно з підпунктом «б» пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Дійсно, наказом Державної податкової адміністрації у Вінницькій області № 425-о від 30.12.2005 позивача звільнено зі служби в податковій міліції в запас Збройних Сил по ст. 64 пункту "б" (через хворобу) "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" №114.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що відповідачем неправомірно не включено 5% відсоткового значення розміру пенсії позивача, набуте ним при звільненні.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивачу виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83% від відповідних сум грошового забезпечення. Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача, відповідача належить зобов`язати здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 83% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо дати проведення перерахунку пенсії, то суд зазначає, що позовні вимоги щодо здійснення перерахунку підлягають задоволенню за період з 26.03.2022 в межах шестимісячного строку до моменту звернення до суду. В іншій частині позовних вимог ухвалою суду позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення основного розміру пенсії до 68 % відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок неврахування при розрахунку 5% при звільненні за станом здоров`я, за пунктом 64 підпункту «б» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» та неврахування 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до І категорії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи із 83 % відповідних сум грошового забезпечення, за рахунок врахування 5% за звільнення за станом здоров`я за пунктом 64 підпункту «б» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» та 10% як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до 1 категорії, у відповідності до пункту «в» статті 13 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 26.03.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; )

Повний текст рішення складено 18.01.2023

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна