Справа № 826/9936/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року

м. Київ

справа №826/9936/17

адміністративне провадження № К/9901/52362/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду в касаційній інстанції адміністративну справу №826/9936/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду 24.04.2018 (головуючий суддя Аліменко В.О., Безименна Н.В., Кучма А.Ю.),

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» (далі також - позивач, Товариство) звернулося до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі також - відповідач 1), Головного управління Дерпродспоживслужби у Харківській області (далі також - відповідач 2), в якому просив:

- визнати дії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо відмови у розгляді скарги Товариства на рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області № 25 від 08 червня 2017 року та припис Головного управління Держпродсподивслужби в Харківській області № 17 від 12 червня 2017 року протиправними;

- визнати протиправним та скасувати рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області № 26 від 12 червня 2017 року;

- визнати протиправним та скасувати припис Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 17 від 12 червня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано, зокрема, тим, що позивач не є розповсюджувачем реклами, не проводив та не був замовником проведення маркетингового дослідження, а відтак не може бути притягнутий до відповідальності за порушення законодавства про рекламу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2018 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» задоволено в повному обсязі.

Визнано дії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо відмови у розгляді скарги ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм» на рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області № 25 від 08 червня 2017 року та припис Головного управління Держпродсподивслужби в Харківський області № 17 від 12 червня 2017 року по суті, протиправними.

Визнано протиправним та скасовано рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області № 26 від 12 червня 2017 року.

Визнано протиправним та скасовано припис Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 17 від 12 червня 2017 року.

Так, судами встановлено, що 27 березня 2017 року на адресу Держпродспоживслужби за вх. №3-325 від гр. ОСОБА_1 надійшло звернення, в якому остання просить вжити заходів контролю за діяльністю ТОВ «ЛГЗ «Прайм», СПД ОСОБА_2.

В зверненні зазначено, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється продаж горілки «Приватна колекція Київська» та «Приватна колекція Галицька», міцність 40% ОБ та об`ємом 0.5 л виробництва ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Прайм». Згідно із інформацією, що розташована на некхенгері пляшки цієї горілки, кожна пляшка містить 10 гривень, що знаходяться у герметичній капсулі під ковпачком. Тобто, кожний покупець пляшки горілки «Приватна колекція Київська» та «Приватна колекція Галицька» отримує в подарунок грошову суму в 10 гривень. Ця грошова сума надається, як зазначено на анкеті, ніби то для часткової компенсації витрат споживача на Інтернет. При цьому, отримання грошової суми фактично ніяким чином у залежність від участі покупця в такому дослідженні не ставиться; особа, що придбає пляшку горілки не зобов`язана брати участь у маркетинговому дослідженні та отримує грошову суму в 10 гривень в будь-якому випадку. Єдиною умовою отримання грошей є придбання пляшки горілки «Приватна колекція Київська» та «Приватна колекція Галицька». Отже, так зване «маркетингове дослідження» є лише маскуванням неправомірних дій виробника та продавця, що полягають у порушенні встановлених мінімальних роздрібних цін та законодавства про рекламу.

Держпродспоживслужба листом від 04 квітня 2017 року №603-154-9/3-1109 на адресу ГУ Дерпродспоживслужби у Харківській області направила копію звернення ОСОБА_1 та зобов`язала у межах компетенції здійснити розгляд викладених в зверненні фактів, вжити заходів реагування.

Листом ГУ Дерпродспоживслужби у Харківській області №6.0/2468 запропоновано керівнику ТОВ «ЛГЗ «Прайм» з`явитись до управління для ознайомлення зі скаргою та надання завірених належним чином копії документів й пояснень, необхідних для розгляду звернення громадян.

В подальшому, ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області складено протокол №16 від 26 квітня 2017 року, яким встановлено, що при проведенні маркетингового дослідження від торгової марки «Приватна колекція» виявлено ознаки порушення ч.3 ст.23 Закону України «Про рекламу», а саме реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв чи тютюнопаління або негативно розцінювати факт утримання від вживання тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Відповідачем 2 прийнято рішення від 19 травня 2017 року №26 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

19 травня 2017 року №6.0/3819 ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області направлено вимогу та повідомлено позивача про необхідність надання засвідчених в установленому порядку копій документів щодо розміщеної реклами та надання пояснень.

Товариство листами від 07 квітня 2017 року №261-17, від 15 травня 2017 року №337-17 та від 26 травня 2017 року №379-17 повідомило відповідача 2, що надані пояснення гр. ОСОБА_1 та їх обґрунтування не відповідають дійсності, а тому підстави для ініціювання розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відсутні.

08 червня 2017 року відбулось засідання стосовно розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, за результатами якого складено протокол №29.

За результатами розгляду матеріалів про порушення законодавства про рекламу, ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області прийнято рішення від 08 червня 2017 року №25 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у зв`язку з ненаданням інформації щодо вартості розповсюджуваної реклами у розмірі 1700,00грн.

ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області листом від 08 червня 2017 року повідомило позивача, що розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відбудеться 12 червня 2017 року.

12 червня 2017 року відбулось засідання стосовно розгляду справи про порушення законодавства про рекламу за участю представника позивача, за результатами якого складено протокол №30.

Відповідачем 2 видано припис №17 від 12 червня 2017 року, яким Товариство зобов`язано усунути порушення при проведенні маркетингового дослідження - привести його у відповідність вимогам ч.3 ст.22 Закону України «Про рекламу».

За результатами розгляду матеріалів про порушення законодавства про рекламу ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області прийнято рішення від 12 червня 2017 року №26 про накладення на Товариство штрафу у розмірі 4900,00 грн за порушення законодавства про рекламу, а саме ч.3 ст.22 Закону України «Про рекламу» (реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв чи тютюнопаління або негативно розцінювати фак утримування від вживання тютюнових виробів та алкогольних напоїв).

Не погоджуючись із вищевказаними приписом та рішенням про накладення штрафу, а також вважаючи дії відповідача 1 щодо нерозгляду скарги Товариства на рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області № 25 від 08 червня 2017 року та припис Головного управління Держпродсподивслужби в Харківський області № 17 від 12 червня 2017 року протиправними, Товариство звернулося до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є виробником та розповсюджувачем реклами, а відтак несе відповідальність, встановлену законодавством про рекламу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, апеляційний суд прийшов до протилежного висновку та вказав, що Товариство не здійснює діяльність з реалізації алкогольної продукції під торговою маркою «Приватна колекція» у торгових точках, отже не є рекламорозповсюджувачем, а також у розумінні Закону України «Про рекламу» не є рекламодавцем та виробником реклами, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності за порушення законодавства про рекламу.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, вважаючи її такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, відповідач 2 подав касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В касаційній скарзі зазначає, зокрема, що судом апеляційної інстанції не надано належну правову оцінку експертному висновку експертної комісії при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнська рекламна коаліція», відповідно до якого діяльність з реалізації алкогольної продукції під ТМ «Приватна колекція» з розміщенням на горловині пляшки некхенгеру, на якому вказана інформація про участь у маркетинговому дослідженні та надання споживачам часткової грошової компенсації витрат на Інтернет порушує рекламне законодавство України: а саме не відповідає вимогам ч.3 ст.22 Закону України «Про рекламу».

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Дерпродспоживслужби у Харківській області.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити останню без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 21.07.2017 №579 (далі - Положення) визначено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно пп.7 п.4 Положення ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за дотриманням вимог Закону України «Про рекламу».

Статтею 22 Закону України "Про рекламу" визначені особливості рекламування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби.

Так, у відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про рекламу» реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв чи тютюнопаління або негативно розцінювати факт утримування від вживання тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» (визначення термінів):

рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження;

розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

У відповідності до пункту 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, даний Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Таким чином, відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, виробники і розповсюджувачі реклами.

Судом апеляційної інстанції констатовано, що на підставі ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями Товариство є оптовим постачальником алкогольних напоїв, зокрема, Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД АЛКО» згідно Договору поставки № 02/02-2015 від 02 лютого 2015 року.

Між Товариством та ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО» було укладено Додаткову угоду № 5 від 03 лютого 2017 року про виготовлення алкогольної продукції під ТМ «Приватна колекція» та надання додаткових послуг у вигляді додатково маркування некхенгерами з інформацією про маркетингове дослідження з розміщенням в герметичній капсулі під ковпачком пляшки 10 гривень.

Пунктом 4 додаткової угоди передбачено, що за умови проведення маркетингового дослідження повну відповідальність несе ТОВ «ЮНАЙТЕД АЛКО», що здійснює реалізацію продукції у торгових точках та виступає замовником такого маркетингового дослідження.

Оскарженим рішенням від 12 червня 2017 року відповідачем 1 за недотримання встановлених законом вимог щодо порядку розповсюдження (поширення) реклами накладено штраф на розповсюджувача реклами - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Прайм».

Колегія суддів, враховуючи вищенаведені правові норми та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, погоджується з висновком цього суду, що позивач, у даному випадку, не є виробником, рекламодавцем та розповсюджувачем реклами, а відтак не може бути притягнутий до відповідальності за порушення законодавства про рекламу.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо відмови у розгляді скарги Товариства на рішення Інспекції України з питань захисту прав споживачів у Харківській області та припис Головного управління Держпродсподивслужби в Харківський області № 17 від 12 червня 2017 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 9 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» № 877 від 05 квітня 2007 року (далі - Закон № 877) розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України № 877 суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погодившись з прийнятим рішенням про накладення штрафу та приписом, ТОВ «ЛГЗ «ПРАЙМ» подало скаргу до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону № 877 у разі надходження такого звернення суб`єкта господарювання відповідний центральний орган виконавчої влади зобов`язаний розглянути його у встановленому законом порядку.

Однак, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відмовилось від розгляду скарги ТОВ «ЛГЗ «Прайм» та листом повідомила позивача, що вирішення даного питання здійснюється виключно у судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає слушним і обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача 2 не містить.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління Дерпродспоживслужби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року у справі №826/9936/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.Л. Мороз А.І. Рибачук А.Ю. Бучик