Справа № 640/8117/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2023 року+

м. Київ

справа №640/8117/21

адміністративне провадження № К/990/539/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Данилевич Н.А., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі, за участю третьої особи - Державного бюро розслідувань, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі (далі - ТУ ДБР, розташоване у місті Мелітополі) в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ від 26 лютого 2021 року №23 о/с про звільнення його з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, з 01 березня 2021 року, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби; поновити на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі, з аналогічними функціональними обов`язками та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року, в позові відмовлено.

29 грудня 2023 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути оскаржені судові рішення, скасувати їх та задовольнити позов.

Предметом спору у цій справі є правомірність звільнення з посади державної служби, у зв`язку з її скороченням внаслідок зміни правового статусу ДБР з центрального органу виконавчої влади на правоохоронний орган.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Із змісту оскаржених судових рішень вбачається, що вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суди виходили з того, що через зміну правового статусу ДБР з центрального органу виконавчої влади на державний правоохоронний орган, посада яку обіймав позивач, була виведена із штатного розпису, як були скороченні і усі інші посади державної служби «слідчих відділів». З цих підстав суди дійшов висновку про те, що у спірному випадку відбулося фактичне скорочення посад, у тому числі і посади, яку обіймав позивач, що є підставою для звільнення позивача у відповідності до положень пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Водночас у цій справі суди дійшли висновку про відсутність підстав стверджувати про наявність у відповідача обов`язку запропонувати позивачу перед звільненням будь-яку вакантну посаду у тому самому державному органі. Такі висновки суди першої та апеляційної інстанцій, зокрема, обґрунтували посиланням на висновки Верховного Суду у справах №№240/20237/20, 160/4335/21 та 640/15938/20, сформовані щодо застосування положень частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» та частини другої статті 9, пункту 4 частини першої статті 12, частин першої та другої статті 14 Закону України «Про Державне бюро розслідувань».

Верховний Суд відхиляє посилання представника ОСОБА_1 про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у справі №640/11024/20,640/8117/21 так як оскарження судового рішення з підстав необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції полягає у аналізі аргументів Верховного Суду, що стали підставою для такого висновку та викладення обґрунтування щодо іншого підходу до застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах. Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції свідчить про те, що вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не застосовував висновки Верховного Суду у справах №640/11024/20,640/8117/21. Тому підстави для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України відсутні.

Надалі, заявник зазначив про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування підпункту 4 пункту 3 «Прикінцевих та перехідних» положень Закону України від 03 грудня 2019 року №305-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» (далі - Закон №305-ІХ).

За приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Аналізуючи доводи касаційної скарги в цій частині, Судом установлено, що заявником не викладено у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень підпункту 4 пункту 3 «Прикінцевих та перехідних» положень Закону №305-ІХ, так як вирішуючи цей спір, суди керувалися положеннями Закону України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, якими урегульована процедура звільнення з державної служби, ураховуючи особливості цієї справи. Водночас посилання ОСОБА_1 зводяться до необхідності дотримання гарантій при звільненні з державної служби та його переважного права залишитись на роботі, проте ці аргументи не викладено у системному зв`язку з обставинами цієї справи, зокрема у контексті змін правового статусу державного органу, в якому відбулося скорочення. Тому Суд не вбачає правових підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Ураховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, тлумачення норм законодавства, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, переоцінки доказів та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі, за участю третьої особи - Державного бюро розслідувань, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: Н.А. Данилевич

О.В. Кашпур