Справа № 420/15577/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:

- ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України у формі затвердженого Міністром оборони України року Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2022 року № 4 в пункті 7, яким відмовлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 162 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 162 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що є дружиною/вдовою померлого чоловіка ОСОБА_2 , який за життя був визнаний інвалідом війни II групи, мав статус особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час виконання обов`язків військової служби, мав право на пільги, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На звернення позивачки про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 , внаслідок захворювання та причин смерті, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято Протокольне рішення від 13.01.2022 року № 4, яким відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги. Позивачка вважає, що їй неправомірно відмовили в призначенні одноразової грошової допомоги, а також вважає, що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання від 13.01.2022 року № 4 і затверджене Міністром оборони України 18.01.2022 року, в пункті 7 - є протиправним та незаконним.

Ухвалою суду від 17.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідача стверджує, що Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, занесеним до протоколу засідання комісії від 13.01.2022 № 4, затвердженим Міністром оборони України 18.01.2022, ОСОБА_1 , дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, підполковника запасу ОСОБА_2 відмовлено. Зазначене рішення мотивоване тим, що смерть ОСОБА_2 настала у понад річний термін після його звільнення з військової служби, у той час, як нормами чинного законодавства у сфері соціального захисту військовослужбовців передбачено виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби, за умови, що їх смерть настала протягом року після звільнення з військової служби. Відповідач вважає, що підстав для визнання протиправним та скасування протокольного рішення від 13.01.2022 № 4, прийнятого Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого Міністром оборони України 18.01.2022 про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка, ОСОБА_2 , звільненого з військової служби в запас 16.04.1998, та підстав для повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги за тих самих обставин немає.

Третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_4 , письмових пояснень до суду не надав.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Підполковник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був військовослужбовцем, звільнений зі служби 16.04.1998 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.08.1998 року № 116.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 був особою з інвалідністю 2 групи.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 22.06.2021 № 259 захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 , 1952 року народження: «ІХС на фоні Гіпертонічної хвороби з декомпенсацією серцевої діяльності, які ускладнили неробі і Короновірусної хвороби СОУГО 19», які у сукупності стали причиною смерті 14.11.2020 року, що підтверджується протоколом патолого-анатомічпого дослідження № 19К від 15.11.2020 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.11.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та лікарським свідоцтвом про смерть від 15,11.2020 року № 82 з КНП «Одеський обласний клінічний медичний центр Одеської обласної ради» - ЗАХВОРЮВАННЯ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ З ЛІКВІДАЦІЇ НАСЛІДКІВ АВАРІЇ АЕС».

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .

13.10.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просила сформувати та подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати їй, як дружині, гарантовану Законом України №2011-ХІІ одноразову грошову допомогу ду зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 , внаслідок захворювання та причин смерті, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №4 від 13.01.2022 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянуто подані документи та зроблено висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги з наступних підстав: «Дружині померлого 14.11.2020 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підполковника у запасі ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 15.11.2020 смерть настала 14.11.2020, а згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.08.1998 № 116 підполковника ОСОБА_2 звільнено з військової служби 16.04.1998, тобто до дня смерті, отже, на час смерті він не був військовослужбовцем.

Виплата одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, здійснюється за умови, що смерть настала протягом року після звільнення з військової служби. Ця норма запроваджена Законом України від 06 вересня 2018 року № 2522-VII Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців, який набрав чинності з 13.10.2018.

Смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто понад річний термін після звільнення з військової служби (16.04.1998)».

Про результати розгляду комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум поданих документів та прийняте рішення позивачку повідомлено листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.03.2022 року № 943/2233.

Витяг з протокольного рішення від 13.01.2022 року № 4, прийнятого Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого Міністром оборони України 18.01.2022 року позивачці на її заяву направлено супровідним листом від 14.07.2022 року.

Позивачка не погоджується з прийнятим рішенням та вважає його протиправним.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час смерті позивача) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

Приписами ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Відповідно до ч.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (ч.8 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Частиною 9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок №975) визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно з пунктом 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала: 1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Виходячи із змісту зазначених правових приписів, одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується зокрема членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.

Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року по справі №761/18099/15-а, реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 72089191.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2018 року по справі №761/18099/15-а вказав, що закон містить також і положення про наявність права на допомогу у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Отже, можна зробити висновок, що в такому випадку допомога призначається незалежно від часу звільнення з військової служби.

Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 22.06.2021 № 259 захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1952 року народження причини смерті так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії АЕС.

Отже, захворювання, яке стало причиною смерті, безпосередньо пов`язане з виконанням позивачем обов`язків військової служби.

Суд вважає помилковою позицію відповідача, що виплата одноразової допомоги може бути проведена тільки за умови, якщо померла особа мала статус «військовослужбовець».

Право на отримання одноразової грошової допомоги членами сім`ї військовослужбовця не залежить від наявності у такої особи на момент смерті статусу військовослужбовця, а безпосередньо пов`язане з наявністю медико-правового зв`язку між смертю особи та захворюванням, отриманим під час виконанням ним обов`язків військової служби. У даному випадку матеріалами справи підтверджується, що смерть ОСОБА_2 , безпосередньо пов`язана з захворюванням, отриманим під час виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, посилання відповідача на те, що чинним законодавством України передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, а не осіб, звільнених зі служби, а тому підстави для виплати одноразової грошової допомоги позивачці, як члену сім`ї, у разі загибелі (смерті) особи, відсутні, є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Таким чином, рішення Міністерства оборони України у формі затвердженого Міністром оборони України року Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2022 року № 4 в пункті 7, яким відмовлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 162 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є необґрунтованим.

При цьому, відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Відповідно до пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (в редакції чинній на момент виникнення срібних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року; у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На підставі пунктів 13, 14, 15 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Таким чином, зазначеними приписами законодавства визначений певний порядок розгляду заяви та прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників справи, позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав того, що її чоловік, - на день смерті не був військовослужбовцем, проте, інші питання визначенні Порядком № 975, відповідачем не розглядались.

Водночас, Порядком № 975, передбачена можливість прийняття альтернативного рішення за результатом розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Таким чином позовні вимоги в зобов`язальній частині підлягають частковому задоволенню зокрема шляхом зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 162 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення з урахуванням позиції суду викладеної в даному рішенні.

Саме такий спосіб суд вважає належним та достатнім для захисту прав позивачки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог за даним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат у вигляду судового збору відсутні.

Доказів щодо понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не місять.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України у формі затвердженого Міністром оборони України 18.01.2022 року Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2022 року № 4 в пункті 7, яким відмовлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 162 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої ст. 162 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняти відповідне рішення з урахуванням позиції суду викладеної в даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168; ).

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Повний текст рішення складений та підписаний судом 16.01.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо