Справа № 387/1006/22
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/1006/22
Номер провадження по справі 2-а/387/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2022 року позивач звернувся до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позові зазначив, що 23 липня 2022 року поліцейським з РПП СПД№1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області у відношенні нього винесено постанову серії БАВ №438447 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1 "а" "Правил дорожнього руху" та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 3400,00 грн. Вважає, що вказана постанова є незаконною та безпідставною, через безпричинну зупинку траспортного засобу під його керування, а тому просить суд визнати її протиправною та скасувати, стягнути на його користь з відповідача судовий збір.

Також просив поновити строк звернення до адміністративного суду, в обґрунтування чого зазначив, що через проведення активних бойових дій та постійні обстріли смт Березнегувате, виникали постійні перебої з електропостачанням та інтернет-зв`язком, у зв`язку з чим він не мав можливості отримати своєчасно юридичну допомогу та оскаржити спірну постанову.

Представник позивача Козирєва А.В. в судове засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з підстав правомірності дій поліцейського при складанні оскаржуваної постанови та не доведення протиправності постанови позивачем.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд дійшов наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. ( із змінами та доповненнями).

З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2022 року о 18 годині 44 хвилин, позивач керував транспортним засобом марки ВАЗ 21043, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , по польовій дорозі с.Сергіївка - с.Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. «а» Правил дорожнього руху України. чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, за що був притягнутий до відповідальності у вигляді 3400,00 грн. штрафу (а.с.6).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 251 КУпАП, передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так згідно п.2.1. «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність водіїв у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В адміністративному позові ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції порушуючи вимоги ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" безпричинно зупинили його та як наслідок, мало місце неправомірність перевірки його документів та притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак, згідно ч.3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Частина 1 цієї статті зазначає, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Так, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року.

Так у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року Верховний Суд вказав, що на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Разом з тим, як вбачається із змісту адміністративного позову, позивач дійсно не має прав на керування легковим автомобілем та пред`явив поліцейському лише документи на керування трактором. Крім того, під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції було проведено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого склав 2,3 % алкоголю в крові, однак з результатом огляду ОСОБА_1 не був згодний, а до медичного закладу він поліцейським направлений не був (а.с.3).

За вимогами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи позивача, зазначені в позовній заяві, стосовно безпідставності зупинки транспортного засобу поліцейським під його керуванням того дня, не звільняють його від відповідальності за керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про доведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки керування транспортними засобами особам, які не мають права керування такими транспортними засобами, заборонено, тому позовні вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії БАВ № 438447 від 23 липня 2022 року, задоволенню не підлягають.

Крім того, ч.1 ст.289 КУпАП передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення поставнови.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Так Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, а тому через активні бойові дії на території Березнегуватської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, перебої з електропостачанням та інтернет-зв`язком, строк звернення позивача до суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає судом поновленню.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2022 року.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5 м. Миколаїв, 54001, .

Повний текст рішення складено 16 січня 2023 року.

Суддя Луста С. А.