Справа № 120/4120/22
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4120/22

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Юлія Миколаївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

13 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницького національного аграрного університету на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Вінницького національного аграрного університету до Агрономічної сільської ради Вінницького району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішенням 13 сесії 8 скликання Агромічної сільської ради від 10.08.2021 №792 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства орієнтовною площею 44,5268 га в с. Агрономічне Вінницький район Вінницька області Вінницькому національному аграрному університету"; зобов`язати Агромічну сільську раду Вінницького району прийняти рішення, яким надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості з кадастровим номером :01:010:0041 державної форми власності, для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства орієнтовною площею 44,5268 га в с. Агрономічне Вінницький район Вінницька області Вінницькому національному аграрному університету.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 18.06.2021 ВНАУ звернувся до Агрономічної сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером: :01:010:0041 для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства орієнтовною площею 44,5268 га, на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з подальшою передачею у постійне користування Вінницькому національному аграрному університету.

Рішенням 13 сесії 8 скликання Агромічної сільської ради від 10.08.2021 №792 вирішено відмовити позивачу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості за кадастровим номером: :01:010:0041 державної форми власності, для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства орієнтовною площею 44,5268 га, в с. Агрономічне Вінницький район Вінницька області.

В обґрунтування рішення зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:010:0041 перебуває у державній власності, тобто фактичне місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам законів, а також враховуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2019 по справі № 127/27258/19, на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:010:0041 накладено арешт із забороною вчиняти суб`єктами державної реєстрації будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації договору оренди землі, договорів купівлі-продажу та інших правочинів щодо зазначеної земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не набув права власності на спірну земельну ділянку, яка перебуває під арештом у кримінальному провадженні, а тому діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів частково погоджується із висновком суду першої інстанції у частині вимог, які оскаржуються, але вважає, що мотиви останнього не відповідають обставинам справи, і тому підлягають зміні з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, у тому числі, й:

а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

За змістом ч. 2 ЗК України у комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до п. 24 Розділу X ЗК України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Так як право державної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0041 не зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то у силу Закону право на неї перейшло до відповідача - Агрономічної територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Отже, підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації з мотивів не належності бажаної позивачем земельної ділянки до комунальної власності не є правомірною, тому рішення відповідача від 10.08.2021 №792 у цій частині є протиправним.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований положеннями статті 123 ЗК України.

Частиною 3 ст. 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2019 у справі №127/27258/19 накладено арешт на об`єкт нерухомості, що перебуває у державній власності Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (), а саме: земельну ділянку за кадастровим номером: :01:010.0041, площею 45,9268 га, цільове призначення - для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області із забороною вчинення суб`єктами державної реєстрації будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації договорів оренди землі, договорів купівлі-продажу та інших правочинів щодо зазначеної земельної ділянки, до моменту закінчення проведення необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідач, як на одну з підстав прийняття оскаржуваного рішення посилався, у тому числі, й на арешт спірної земельної ділянки, яку колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним мотивом відмови у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою.

Частиною 4 статті 317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що мотиви рішення суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, і тому підлягають зміні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницького національного аграрного університету задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року змінити в частині мотивів його прийняття.

Решту частину рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.