Справа № 380/17779/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач-2), у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача-2 від 09.09.2022 №22;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачці до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що прийняти відповідне рішення, наступні періоди:

- з 01.08.1983 по 31.08.1995 викладач теоретичних дисциплін в Стебницькій дитячій музичній школі (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- з 01.09.1995 по 01.09.2001 - викладач теоретичних дисциплін у Бібрській дитячій музичній школі (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- з 03.09.2001 по 26.08.2004 - викладач теоретичних дисциплін в Стрийській дитячій музичній школі ім. О. Нижанківського (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- з 01.09.2004 по 13.07.2022 (день призначення пенсії по віку) - викладач теоретичних дисциплін у Комунальному закладі «Бібрська музична школа ім. Юрія Сингалевича» (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

- зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, як це передбачено пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог вказала, що працювала на посадах, на яких набула права на призначення та виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначила, що положення чинного законодавства пов`язують право на нарахування та виплату спірної допомоги із посадою, яку займав пенсіонер, незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Відтак вважає оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню та звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 12.12.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 657 від 04.01.2023), в якому проти позову заперечив. Зазначив, що 02.09.2022 позивачка звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій, яку ним розглянуто за принципом екстериторіальності. Вказав, що Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993. Стверджує, що саме Порядком № 909 визначені заклади освіти і посади, робота у яких дає право на пенсію за вислугу років. При цьому, посада викладача в позашкільних навчальних закладах в переліку № 909 не передбачена. Просив у задоволенні позову відмовити.

На адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2107 від 10.01.2023), у якому проти позову заперечив. Зазначив, що до спеціального періоду роботи позивачки, що дає право на призначення грошової допомоги періодів роботи позивачки не зараховано періоди роботи з 01.08.1983 по 31.08.1995 з огляду на відсутність документів, які б підтверджували, що школа була дитячою середньою музичною школою або школою-семирічкою; з 01.09.1995 по 22.08.2022 оскільки музична школа не відноситься до системи загальноосвітніх навчальних закладів, а є закладом позашкільної освіти сфери культури. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком з 13.07.2022 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при страховому стажу роботи 42 роки 06 місяців 20 днів та заробітної плати за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2022, що підтверджується відзивом відповідача-1.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 03.09.1983 позивачка, ОСОБА_1 , працювала:

- з 01.08.1983 по 31.08.1995 у Стебницькій музичній школі на посаді викладача теоритичних дисциплін;

- з 01.09.1995 по 01.09.2001 у Бібрській дитячій музичній школі на посаді викладача теоретичних дисциплін;

- з 03.09.2001 прийнята на посаду викладача по класу загального фортепіано по заміні в Стрийську музичну школу ім. О. Нижанківського;

- з 28.05.2002 переведена з посади викладача по класу загального фортепіано по заміні на посаду викладача теоретичних дисциплін;

- з 26.08.2004 звільнена з посади викладача теоретичних дисциплін згідно з поданою заявою;

- з 01.09.2004 прийнята на посаду викладачем теоретичних дисциплін у Відділ Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області.

Позивачка звернулася до Відділу обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 02.09.2022 про виплату їй допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №22 від 09.09.2022 відмовлено у зарахуванні до спеціального страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги періодів роботи позивачки з 01.08.1983 по 31.08.1995 з огляду на відсутність документів, які б підтверджували, що школа була дитячою середньою музичною школою або школою-семирічкою; з 01.09.1995 по 22.08.2022 оскільки музична школа не відноситься до системи загальноосвітніх навчальних закладів, а є закладом позашкільної освіти сфери культури.

Позивачка також подала до відповідача-1 заяву від 30.09.2022 в якій просила нарахувати та виплатити їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення.

Листом № 16355-16414/Ц-52/8-1300/22 від 11.11.2022 відповідач-1 повідомив позивачку про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.09.2022 за принципом екстериторіальності та прийнято рішення від 09.09.2022 № 22.

Позивачка не погоджується із відмовою в зарахуванні до її спеціального стажу роботи спірних періодів, вважає відповідне рішення відповідача-2 протиправним та необґрунтованим, тому звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 Розділу Прикінцевих положень Закону Закон № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII "Про освіту" (далі - Закон № 2145-VIII) позашкільна освіта, разом із повною загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами, є невід`ємним складником системи освіти та становить структуру освіти в Україні.

Відповідно до частини 7 статті 14 Закону № 2145-VIII порядок, умови, форми та особливості здобуття позашкільної освіти визначаються спеціальним законом.

Згідно з статті 1 Закону України від 22.06.2000 № 1841-III «Про позашкільну освіту» (далі Закон № 1841-III) система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає, зокрема, державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти.

Відповідно до статті 4 Закону № 1841-III позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Відповідно до частини 3 ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

На підставі п.6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про позашкільну освіту педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка працювала:

- з 01.08.1983 по 31.08.1995 у Стебницькій музичній школі на посаді викладача теоритичних дисциплін;

- з 01.09.1995 по 01.09.2001 у Бібрській дитячій музичній школі на посаді викладача теоретичних дисциплін;

- з 03.09.2001 прийнята на посаду викладача по класу загального фортепіано по заміні в Стрийську музичну школу ім. О. Нижанківського;

- з 28.05.2002 переведена з посади викладача по класу загального фортепіано по заміні на посаду викладача теоретичних дисциплін;

- з 26.08.2004 звільнена з посади викладача теоретичних дисциплін згідно з поданою заявою;

- з 01.09.2004 прийнята на посаду викладачем теоретичних дисциплін у Відділ Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області.

Таким чином, на переконання суду, викладач музичної школи є педагогічними працівником позашкільного навчального закладу, відтак педагогічний стаж позивача на день досягнення пенсійного віку становив понад 30 років.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Відповідно п. 2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з п. 5 цього Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Положеннями п. 6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування станом на день її призначення.

Згідно з п. 7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у позивачки наявний спеціальний педагогічний стаж, її посади відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, а тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191.

Крім того, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. Так, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. е ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.12.2021 у справі № 264/6871/16-а. Вказані висновки, в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин.

Також суд враховує, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Разом з тим, позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ураховуючи те, що відповідачем-2 не дотримано зазначених критеріїв при розгляді звернення позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, такі дії не можуть вважатись правомірними.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що судовий збір за подання позивачкою позовної заяви (одна вимога немайнового характеру) становить 992,40 грн.

Згідно з квитанцією № 10 від 05.12.2022 позивачка сплатила судовий збір в загальному розмірі 1984,80 грн.

Таким чином, позивачка сплатила судовий збір в більшому розмірі.

Суд зазначає, що позивачка має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

При цьому, оскільки, рішенням у справі визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначення пенсії відповідача-2, а зобов`язання щодо відновлення порушеного права позивачки покладено на відповідача-1, то суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по 496,20 грн сплаченого судового збору на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000 м. Хмельницький вул. Герцена 10; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 22 від 09.09.2022 про відмову у перерахунку пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи, а саме:

- з 01.08.1983 по 31.08.1995 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Стебницькій дитячій музичній школі;

- з 01.09.1995 по 01.09.2001 на посаді викладача теоретичних дисциплін у Бібрській дитячій музичній школі;

- з 03.09.2001 по 26.08.2004 на посаді викладача теоретичних дисциплін в Стрийській дитячій музичній школі ім. О. Нижанківського;

- з 01.09.2004 по 13.07.2022 на посаді викладача теоретичних дисциплін у Комунальному закладі «Бібрська музична школа ім. Юрія Сингалевича» (п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»)

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур