Справа № 440/9965/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9965/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9965/22 за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

16.11.2022 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУДПС), в якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 ) податковий борг у загальному розмірі 533 897,01 грн, у тому числі борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 94 250,39 грн, борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 405708,55 грн та заборгованість зі сплати військового збору у розмірі 33 938,07 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач стверджує, що відповідач має непогашений податковий борг, який виник внаслідок несплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з військового збору, як нарахованих податковим органом, так і самостійно задекларованих платником.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

02.12.2022 до суду від представника відповідача - адвоката Гонтара В.М. надійшов відзив на позов, в якому представник вказує на те, що в порушення п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України податковим органом нараховано пеню протягом дії карантину на території України. Крім того, заявлені ГУДПС вимоги виникли у 2017 році, а до суду позивач звернувся лише в листопаді 2022 року, тобто після спливу визначеного статтею 102 ПК України 1095-денного строку (а.с. 127-129).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 16-17) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа - підприємець 14.09.2006 за №0000374.

На момент розгляду даного публічно-правового спору за відповідачем обліковується заборгованість з ПДВ у розмірі 84250,39 грн, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 405 708,55 грн, з військового збору в розмірі 33 938,07 грн, всього в сумі 533 897,01 грн, що утворилася за таких обставин.

ГУДПС проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 26.06.2017 № 831/16-31-13-11-16/ НОМЕР_1 (а.с. 24-94), яким встановлено порушення позивачем: пунктів 198.5, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем занижено ПДВ на суму 482628,00 грн; пункту 44.1 статті 44, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164, підпунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем занижено податок на доходи фізичних осіб у сумі 507216,11 грн; пункт 2 частини першої статті 7 та частини одинадцятої статті 8, статті 9 Закону України "Про збір і облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 166328,30 грн; підпункти 1.1-1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання з військового збору в сумі 42 214,12 грн; статтю 128 Господарського кодексу України, підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16, пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України щодо включення до декларацій про майновий стан і доходи за 2015-2016 роки перекручених даних.

За результатами висновків акту від 26.06.2017 №831/16-31-13-11-16/ ГУДПС 19.07.2017 були винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 634020,14 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 507216,11 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 126804,03 грн;

- №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 160146,00 грн;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 52767,65 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 42214,12 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 10553,53 грн;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 603285,00 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 482628,00 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями 120657,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення до ДФС, яка за результатами розгляду скарги залишила їх без змін.

05.10.2017 ФОП ОСОБА_1 подав адміністративний позов до Полтавського окружного адміністративного суду, який своїм рішенням від 25.01.2018 у справі №816/1774/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018, позов задовольнив у повному обсязі.

Однак постановою Верховного Суду України від 20.11.2018 ці судові рішення було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі 816/1774/17 позов ФОП ОСОБА_1 було задоволено частково.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2019 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 було скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

В решті-решт постановою Верховного Суду України від 29.09.2020 скасовано постанову апеляційної інстанції від 10.10.2019, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у цій справі -залишено в силі.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження, зокрема, грошове зобов`язання, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

З урахуванням цього та висновків Верховного Суду України у рішенні від 29.09.2020 у справі 816/1774/17 ГУДПС були винесені нові податкові повідомлення-рішення:

- № від 10.11.2020, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 51176,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 12794,00 грн, всього в розмірі 63 970,00 грн (а.с. 97);

- № від 10.11.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами (надалі - ПДФО) у розмірі 218882,95 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 54720,76 грн, всього в розмірі 273 603,71 грн (а.с. 98);

- № від 10.11.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами у розмірі 17920,87 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 4480,21 грн, всього в розмірі 22 401,08 грн (а.с. 99).

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які вручені відповідачу (а.с. 96), після чого той оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 15.01.2021 №853/6/99-00-06-01-04-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с. 22-23).

У судовому порядку ці податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися, у зв`язку з чим грошові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, набули статусу узгоджених.

Згідно з ІКП за відповідачем числиться заборгованість по нарахованій пені:

- по податковому повідомленню-рішенню від 10.11.2020 № у розмірі 30 293,39 грн;

- по податковому повідомленню-рішенню від 10.11.2020 № у розмірі 132 117,57 грн;

- по податковому повідомленню-рішенню від 10.11.2020 № у розмірі 11 546,86 грн.

Крім цього ФОП ОСОБА_1 була подана податкова декларація про майновий стан і доходи (для підприємця або особи, яка припинила підприємницьку діяльність протягом звітного року) від 18.01.2021 №, в якій платник самостійно визначив суму зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 196,38 грн (а.с. 14).

Станом на момент звернення до суду з цим позовом залишок податкового боргу складає:

- з ПДВ - 94 250,39 грн, у т.ч. 51 163,00 грн - за основним платежем, 12 794,00 грн - за штрафними санкціями, 30 293,39 грн - пеня;

- з ПДФО - 405 708,55 грн, у т.ч. 218 673,84 грн - за основним платежем, 54 720,76 грн - за штрафними санкціями, 132 117,57 грн - пеня, 196,38 грн - нараховано самостійно;

- з військового збору - 33 938,07 грн, у т.ч. 17 911,00 грн - за основним платежем, 4 480,21 грн - за штрафними санкціями, 11 546,86 грн - пеня.

У зв`язку з несплатою боргу у добровільному порядку у строк встановлений законом, податковий орган звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з положенням статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи суд встановив, що ГУДПС сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 18.02.2021 №4620-13 на загальну суму податкового боргу, яка станом на 17.02.2021 становила всього 928 984,98 грн (а.с. 15).

Вимога була направлена відповідачу рекомендованим листом та вручена йому 15.03.2021 (а.с. 15).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

До того ж у відзиві на позов представник відповідача факт нарахування основних зобов`язань з ПДВ, ПДФО та військового збору не заперечує.

Разом з цим представник вказує на обставини порушення податковим органом правил нарахування пені, без урахування обмежень запроваджених п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки пеню нараховано протягом дії карантину на території України. Крім цього представник стверджує, що заявлені ГУДПС вимоги стосуються боргу, який утворився у 2017 році, а до суду податковий орган звернувся лише в листопаді 2022 року, тобто після спливу визначеного статтею 102 ПК України 1095-денного строку.

Перевіряючи розумність цих доводів, суд з`ясував, що відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4 ст. 102 ПК України).

Тож дійсно, у разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а податковий орган втрачає право вживати будь-яких заходів щодо стягнення суми заборгованості, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Однак представник позивача чомусь ігнорує правило п. 102.4 ст. 102 ПК України, відповідно до якого, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. Відповідно, за фактом оскарження платником у судовому порядку в рамках адміністративної справи №816/1774/17 спірних грошових зобов`язань, такі зобов`язання вважаються узгодженими у день набрання судовим рішенням законної сили, тобто 29.09.2020.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про те, що перебіг 1095-денного строку станом на момент звернення до суду з цим позовом (16.11.2022) не закінчився, а тому підстав стверджувати щодо пропуску податковим органом строків, встановлених статтею 102 ПК України, представник позивача не може.

До того ж, суд виходить з факту чинності податкової вимоги як підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення податкового боргу. Вказана вимога належним чином направлена та вручена боржнику 15.03.2021, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення, і не оскаржена в установлені строки, що свідчить про згоду з її змістом та формою.

З приводу тверджень про порушення правил нарахування податковим органом пені у період запровадження карантину, суд з`ясував, що відповідно до абзацу 11 пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Однак, як видно з матеріалів справи, зокрема з доповідної записки Управління податкового аудиту, що надійшла до ГУ ДПС у Полтавській області 23.11.2020 №1417/16-31-07-10-10 (а.с. 20-21) до інтегрованої картки платника (ІКП), нарахування пені здійснювалося відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України по ПДВ в сумі 374 926,97 грн, з військового збору у сумі 19 435,79 грн та з ПДФО у сумі 150 452,55 грн. Враховуючи норми пункту 129.2 статті 129, частини 2 статті 521 підрозділу 10 ПК України скасовано нараховану в автоматичному режимі пеню на податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 10.11.2020 по ПДВ в розмірі 344396,17 грн, на податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 10.11.2020 з військового збору в розмірі 8670,12 грн та на податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 10.11.2020 в розмірі 18315,16 грн.

Тож залишок несплаченої пені, як це видно з розрахунку податкового боргу (а.с. 11) з ПДВ вже становить 30 293,39 грн, з ПДФО - 132 117,57 грн, з військового збору - 11 546,86 грн.

Таким чином пеня, що заявлена до стягнення у цьому позові, нарахована у точній відповідності та з урахуванням обмежень, запроваджених абзацом 11 пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у зв`язку з чим доводи представника позивача протилежного змісту суд визнає голослівними суб`єктивними судженнями, які не ґрунтуються на ретельно вивчених обставинах нарахування суми податкового боргу.

Відповідно до відомостей інтегрованих карток платника з ПДВ, ПДФО та військового збору податковий борг не переривався та станом на момент розгляду даної справи становить всього 533 897,01 (а.с. 103-114).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

ГУДПС до матеріалів справи приєднано довідку від 28.10.2022 №11835/5/16-31-13-03-07, зі змісту якої суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 має відкриті розрахункові рахунки у фінансових установах (а.с. 10).

З огляду на вищевикладене, суд визнає доведеним факт наявності у відповідача податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та з військового збору.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з чим позов належить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із суми сплаченого судового збору у розмірі 8 008,46 грн, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), кошти за податковим боргом у розмірі 533 897,01 грн, у тому числі боргу з:

- податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 94 250 (дев`яносто чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн 39 коп на р/р UA0016001, отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/14060100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 405 708 (чотириста п`ять тисяч сімсот вісім) грн 55 коп на р/р UA0016706, отримувач: ГУК у Полт.обл/тг.м.Кременчук/11010500, код отримувача: (), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- військового збору у сумі 33 938 (тридцять три тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн 07 коп на р/р UA0016001, отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/11011000, код отримувача (), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун