Справа № 380/8294/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8294/22 пров. № А/857/14636/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 380/8294/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Москаль Р. М.,

час ухвалення рішення 14.09.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 14.09.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у зарахуванні до страхового і пільгового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати періоду роботи з 01 листопада 2019 року до 13 липня 2021 року у Відокремленому підрозділі Шахта Лісова Державного підприємства Львіввугілля та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового та підземного (пільгового) стажу за Списком №1 відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці і до розрахунку його середньої заробітної плати період роботи з 01 листопада 2019 року до 13 липня 2021 року у Відокремленому підрозділі Шахта Лісова Державного підприємства Львіввугілля та провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, ч.1 статті 33 та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дати призначення пенсії, тобто з 12 серпня 2021 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, які полягали у заниженні розміру пенсії ОСОБА_1 внаслідок відмови застосовувати при обчисленні її розміру статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 12 серпня 2021 року, застосувавши при обчисленні її розміру статтю 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що позивачу призначено пенсію по інвалідності, як особі ІІІ групи інвалідності внаслідок професійного захворювання з 12 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року відповідно до України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. Загальний страховий стаж при призначенні пенсії, який враховано до 31 жовтня 2019 року становив 18 років 04 місяці 21 день, з них 14 років 10 місяців 02 дні пільговий (підземний стаж) за Списком №1, в тому числі 06 місяців 28 днів навчання за спеціальністю. Звертає увагу, що при призначенні пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання період роботи позивача з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року не зарахований до страхового стажу, до стажу роботи за Списком №1 з повним робочим днем під землею, оскільки згідно з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 ОСОБА_1 за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля. Таким чином, вважає, що оскільки стаж на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 ОСОБА_1 , що дає право на обчислення пенсії згідно з положеннями статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV становить 14 років 10 місяців 02 дні (при необхідних 15 років) у позивача відсутнє право на обчислення пенсії у розмірі, визначеному згаданими законами та зазначає, що обчислення пенсії є виключно повноваженнями пенсійного органу, і суд не може втручатися у їхній повноваження. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №065491 від 01 вересня 2021 року за результатом первинного медичного огляду встановлена третя група інвалідності до 01 вересня 2022 року, причина інвалідності професійне захворювання (а.с. 30).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 13 вересня 2021 року ГУ ПФУ у Львівській області призначило заявнику пенсію по III групі інвалідності у розмірі пенсії за віком внаслідок професійного захворювання з 12 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- IV (а.с.28, 53).

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 позивач з 03 серпня 2016 року по 13 липня 2021 року працював у відокремленому підрозділі Шахта Лісова державного підприємства Львіввугілля гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею (а.с. 38).

Зі змісту довідки ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №23к/423 від 12 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля і, зокрема, за період з 03 серпня 2016 року по 13 липня 2021 року виконував підземні гірничі роботи в шахті за професією гірника очисного забою, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачена Списком 1 розділу І підрозділу І код КП 7111 підстава: Класифікатор професій ДК 003:2010, затв. постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016. В додаткових відомостях цієї довідки міститься посилання на накази за результатами атестації робочих місць №600 від 20 листопада 2007 року, №472 від 16 листопада 2012 року, №443 від 16 листопада 2017 року (а.с.32).

Згідно з випискою індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 ), зокрема, за звітні роки 2019 (листопад, грудень), 2020, 2021 (січень-червень) роки зазначено відомості про нарахування страхувальником ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля, код 26359891 сум заробітку, однак у відповідних графах відомостей відсутні дані про сплату страхових внесків за період з 01 листопада 2019 року по 30 червня 2021 року (а.с.41-43).

Адвокат Білевич Х.Р. в інтересах позивача звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із адвокатським запитом від 19 квітня 2022 року №22/04/25 про надання інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом №1300-5903-8/33138 від 26 квітня 2022 року надало інформацію, зі змісту якої вбачається, що за даними електронної пенсійної справи №12 ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності як особі з інвалідністю III групи внаслідок професійного захворювання, з 12 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- IV (а.с.9); повідомлено розмір та складові пенсії заявника, а також зазначено, що період роботи з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля не зарахований до загального (страхового) та пільгового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки за цей період відсутня сплата страхових внесків ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля (а.с.9).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу період роботи з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля до загального страхового стажу і пільгового стажу за Списком №1 та призначення з 12 серпня 2021 року пенсії ОСОБА_1 по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва без застосування норми статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є протиправними, оскільки несплата страхувальником страхових внесків у період з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року не повинна порушувати право позивача на соціальний захист, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 роботу у ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року до підземного (пільгового) стажу за Списком №1 у розумінні статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та враховуючи те, що спеціальний стаж роботи позивача перевищує встановлені статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці 15 років, здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із застосування при обчисленні її розміру статтю 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з урахуванням раніше проведених виплат.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст.4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України Про недержавне пенсійне забезпечення, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

За змістом ст.14, 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків є страхувальники (роботодавці), які зобов`язані сплачувати страхові внески за застрахованих осіб (працівників) до органів Пенсійного фонду України.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша);

Ч.2 цієї статті передбачає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз.1 ч.4 цієї статті періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.21 №1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Ч.3 ст.21 Закону №1058-IV визначено перелік відомостей, які повинна містити персональна електронна облікова картка застрахованої особи; та серед іншого, частину персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Відповідно до п.6 розділу V Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування №10-1, який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 (далі- Положення №10-1) інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається, зокрема, щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення. Так, додатком 4 до цього Положення затверджено форму довідки ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, ст.106 Закону №1058-IV передбачає відповідальність страхувальників, зокрема, за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.

Згідно з ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За змістом ч.3 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 №345-VІ (далі Закон №345-VІ). Дія цього Закону, згідно зі статтею 1 поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За змістом ст.8 Закону №345-VІ мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ст.83 Закону №1788-XII пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 12 серпня 2021 року по 31 серпня 2022 року призначена пенсія по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва на підставі Закону №1058-IV.

При цьому, зі змісту листа №1300/5903-8/33138 від 26 квітня 2022 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вбачається, що обрахований пенсійним органом пільговий/підземний стаж ОСОБА_1 за Списком №1 складає 14 років 10 місяців 02 дні та до спеціального/пільгового страхового стажу позивача період його роботи з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля не зараховано.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 за спірні звітні роки 2019 (листопад, грудень), 2020 (січень-грудень), 2021 (січень-червень) роки наявні відомості про нарахування страхувальником ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля, код 26359891 сум заробітку за кожен звітний місяць означених років, однак за вказаний період у відповідних графах відомостей відсутні дані про сплату страхувальником страхових внесків (а.с.43).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Верховний Суд при розгляді аналогічних спорів неодноразово вказував на те, що відповідно до статті 106 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним засадам у сфері соціального захисту. Тому особа не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працює.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля до загального страхового стажу та пільгового стажу за Списком №1 у зв`язку з несплатою страхувальником страхових внесків не повинна порушувати право позивача на соціальний захист.

Крім того, за встановлених обставин справи, спеціальний стаж роботи позивача перевищує встановлені статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці 15 років, а тому при обчисленні розміру пенсії позивача необхідно застосувати статтю 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Щодо покликання апелянта на втручання суду у повноваження пенсійного органу, то колегія суддів вважає такі необґрунтованими, оскільки у випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права, при цьому, колегія суддів враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу період роботи з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля до загального страхового стажу і пільгового стажу за Списком №1 та призначення з 12 серпня 2021 року пенсії ОСОБА_1 по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва без застосування норми статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є протиправними, оскільки несплата страхувальником страхових внесків у період з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року не повинна порушувати право позивача на соціальний захист, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 роботу у ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля з 01 листопада 2019 року по 13 липня 2021 року до підземного (пільгового) стажу за Списком №1 у розумінні статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та враховуючи те, що спеціальний стаж роботи позивача перевищує встановлені статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці 15 років, здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із застосування при обчисленні її розміру статтю 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з урахуванням раніше проведених виплат.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 380/8294/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 17 січня 2023 року.