Справа № 380/662/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/662/22 пров. № А/857/15296/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Пліша М.А.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року (суддя першої інстанції Гулик А.Г., м. Львів, повний текст складено 26.09.2022)

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2021 №1, №1, №1.

Позов обґрунтований тим, що позивач здійснює господарську діяльність з торгівлі продуктами харчування у магазині за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначила, що у вказаному магазині зберігались алкогольні напої для власного вжитку. Проте, відповідач за результатами проведення фактичної перевірки позивача безпідставно дійшов висновку про продаж таких алкогольних напоїв без ліцензії та без марок акцизного податку встановленого зразка. Також порушено порядок здійснення перевірки, що відповідно є підставою для визнання її результатів неправомірними.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідачем було проведено перевірку з порушенням вимог ст. 80 ПК України. Так, стосовно суб`єктів господарювання, які не володіють ліцензією на обіг та виробництво підакцизних товарів та не мають відповідних КВЕДів, здійснити перевірку дотримання законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів можливо лише у разі отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування та фізичних осіб інформації про можливе порушення законодавства, тобто на підставі п.80.2.1 80.2.3 ст. 80 ПК України. Однак, податковий орган видав наказ на проведення перевірки та здійснив фактичну перевірку суб`єкта господарювання, стосовно якого не було жодної інформації про незаконний обіг алкогольних напоїв, який не здійснює діяльності із обігу алкогольних напоїв, не має відповідних КВЕДів та ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Отже, прийнятий за результатами такої перевірки акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 дав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, пояснення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 05.04.2019, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з витягом з Реєстру платників єдиного податку від 07.07.2020 №3454 позивач є платником єдиного податку 2 групи.

19.02.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими для виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями та тютюновими виробами. За результатами перевірки складено акт від 22.02.2021 №13/3104/09.01/ (далі Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 проводила реалізацію/зберігання алкогольних напоїв, зазначених у Додатку №1, чим порушила частину 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: здійснено реалізацію алкогольного напою без ліцензії на право роздрібної торгівлі такими товарами.

До перевірки прихідні накладні не пред`явлено, чим порушено вимоги пункту 12 статті 3 розділу ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації/зберігання.

Також при проведенні фактичної перевірки встановлено, що за вказаною адресою проводиться реалізація/зберігання алкогольних напоїв, зазначених у Додатку №1, без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та пункту 266.6 статті 266 ПК України, а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку, встановленого зразка.

Від підписання акта перевірки та отримання його примірника позивач відмовилася, що підтверджено актами від 22.02.2021 №121/13/09.01/, №122/13/09.01/.

11 березня 2021 року відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- №1 про застосування адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 17000 грн;

- №1 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, нормативне регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів на суму 75660 грн;

- №1 про застосування адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 75660 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вказаних повідомлень рішень з таких підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Порядок проведення перевірок і звірок платників податків визначається нормами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно з підпунктами 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 - 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 вказаного Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 вказаного Кодексу:

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;

- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;

- організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації;

- забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів;

- забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Також, відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» контроль за дотриманням норм вказаного Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 07.07.2022 №3609-VI, внесені зміни до норм Податкового кодексу України та підпункт 80.2.5 доповнено словами «а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Таким чином, конструкція підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить фактично дві окремі та самостійні підстави для проведення фактичної перевірки, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, у даному випадку відповідач діяв на виконання покладених на нього обов`язків здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво та обіг сприту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16.

Враховуючи викладене, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про безпідставність призначення перевірки .

Наказ на проведення перевірки повинен містити обов`язкові відомості: дата видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) та в разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться; мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка); підстави для проведення перевірки, визначені ПКУ; дата початку й тривалість перевірки; період діяльності, який перевірятиметься.

Наказ Головного управління ДПС у Львівській області від 09.02.2021 №386-ПП містить необхідні обов`язкові відомості, в тому числі і підстави для проведення перевірки, визначені ПК України (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Підставою для фактичної перевірки слугувала реалізація контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва, зберігання та обігу пального.

Перед початком проведення перевірки посадові особи відповідача пред`явили службові посвідчення, направлення на перевірку та вручили копію наказу, що підтверджується підписами у направленнях на перевірку.

Отже, перевірку було проведено з дотриманням порядку її призначення та процедури проведення.

Щодо порушень, зафіксованих в акті перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: 291.5.1. суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: ...3) виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин).

Відповідно до Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності у них реєстратора розрахункових операцій та ліцензії на роздрібну торгівлю такими товарами.

Зокрема, у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб`єкти господарювання додатково зазначають адресу місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них, реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій тощо.

Отже, фізичні особи-підприємці, які здійснюють продаж підакцизних товарів, зокрема алкоголю, не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої трупи, зазначена діяльність може здійснюватися на загальній системі оподаткування, за умови отриманням ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та реєстрації суб`єкта господарювання платником акцизного податку.

Суд встановив, що вартість алкогольних напоїв за результатами проведення фактичної перевірки визначалась відповідно до цінників, які зазначені на алкогольних напоях, що підтверджується відомостями Додатку № 1 до акта перевірки. Суд враховує, що на обох сторінках вказаного Додатку №1 стоїть підпис позивача, що підтверджує її поінформованість щодо змісту такого.

Факт продажу позивачем алкогольних напоїв підтверджено даними, зафіксованими у Додатку №2 до акта перевірки. Так, перед початком фактичної перевірки, посадові особи Головного управління ДПС у Львівській області на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України провели контрольну розрахункову операцію, на підтвердження якої отримано чек POS-терміналу на суму 230 грн. від 19.02.2021 10:54:21 № 207 та товарний чек № 6690 від 19.02.2021 10:54:21. Однією з позицій у вказаному товарному чеку зазначено Вино Карло Зенегалія Мерлот Італія 0,7 л. 1шт.х130,00грн. На вказаному вині відсутня марка акцизного податку, всупереч нормам пункту 226.3 ПК України та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

Відповідно до Додатку №1 загальна вартість товару, що знаходилась в реалізації/зберіганні позивача, становить 37830грн.

Згідно зі статею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач обґрунтовано дійшов висновку про продаж позивачем алкогольних напоїв без наявної ліцензії та марок акцизного збору та застосував штрафну (фінансову санкцію) у розмірі 17000 грн відповідно до податкового-повідомлення-рішення №1 від 11.03.2021 і у розмірі 75660 грн відповідно до податкового-повідомлення-рішення №1 від 11.03.2021.

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки у позивача на момент проведення фактичної перевірки були відсутні прихідні накладні на товар, вказаний в Додатку №1, контролюючий орган обґрунтовано застосував до позивача штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 75660 грн відповідно до податкового-повідомлення-рішення № 1 від 11.03.2021.

З урахуванням встановлених обставин, суд першої інтснації дійшов правильного висновку про порушення позивачем норм частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», пункту 12 статті 3 розділу ІІ Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та пункту 266.6 статті 266 ПК України.

Таким чином, оскаржені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.03.2021 №1, №1, №1 є правомірними.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 16.01.2023.