Справа № 140/7820/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7820/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕР» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕР» (далі ТзОВ «АЛЕР») звернулось із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.11.2022 № - про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 57 418,90 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 52 199,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 5 219,90 грн; від 02.11.2022 № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану за травень 2022 року в розмірі 141 742,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 35 436,00 грн; від 02.11.2022 № - про відмову у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2022 року в розмірі 353 832,00 грн; від 02.11.2022 № - про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за травень 2022 року в розмірі 107 398,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 20.09.2022 №1549-н проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з вересня 2021 року по травень 2022 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За результатами перевірки складено акт перевірки №5773/07-06/35801395 від 12.10.2022.

Позивач вважає висновки акту перевірки №5773/07-06/35801395 від 12.10.2022 необґрунтованими, а самі оскаржувані податкові повідомлення-рішення безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на таке.

Згідно наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 20.09.2022 №1549-н, період діяльності, який буде перевірятись травень 2022 року, а в акті перевірки встановлюються порушення за вересень 2021 року - травень 2022 року.

Однак період вересня 2021 року був охоплений попередньою перевіркою (довідка перевірки №9889/03-20-18-05/35801395 від 17.11.2021 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «АЛЕР» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за вересень 2021 року»).

За висновками перевірки не встановлено порушення вимог Податкового кодексу в частині нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за вересень 2021 року в сумі 233 778,00 грн.

Період листопада 2021 року був охоплений попередньою перевіркою (довідка перевірки №472/03-20-18-05/35801395 від 18.01.2022 «Про результати камеральної перевірки ТОВ АЛЕР» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за листопад 2021 року»).

За висновками перевірки не встановлено порушення вимог Податкового кодексу в частині нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за листопад 2021 року в сумі 366 418,00 грн.

Період грудня 2021 року був охоплений попередньою перевіркою (довідка перевірки №472/03-20-18-05/35801395 від 18.01.2022 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «АЛЕР» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за грудень 2021 року»).

За висновками перевірки не встановлено порушення вимог Податкового кодексу в частині нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за грудень 2021 року в сумі 470 739,00 грн.

Період січня 2022 року був охоплений попередньою перевіркою (довідка перевірки №1960/03-20-18-05/35801395 від 18.01.2022 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «АЛЕР» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за січень 2022 року»).

За висновками перевірки не встановлено порушення вимог Податкового кодексу в частині нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за січень 2022 року в сумі 166 386,00 грн.

Позивач зазначив, що попередніми перевірками вже здійснено перевірку достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення вересня 2021 року, листопада 2021 року, грудня 2021 року та січня 2022 року, що включається до податкового періоду травня 2022 року і порушень не встановлено. Відтак, перевіряючі інспектори вийшли за межі періоду проведення перевірки та за межі повноважень, наданих Податковим кодексом України.

Вважає зазначені податкові повідомлення-рішення такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, з наступних підстав.

Перевіркою встановлено, що від`ємне значення з податку на додану вартість, яке заявлене до бюджетного відшкодування, задеклароване в травні 2022 року виникло в інших (попередніх) звітних періодах.

При цьому, перевірка достовірності показника рядка 16.1 такої декларації має проводитися через оцінку показників рядка 21 декларацій з ПДВ за попередні звітні періоди (в яких цей показник наявний безперервно, починаючи із першого звітного періоду його виникнення, неохопленого документальною перевіркою).

Періодом у якому задекларовано від`ємне значення та яке не було охоплене попередніми документальними перевірками, зважаючи на те, що такий показник наявний безперервно, є вересень 2021 року - травень 2022 року.

У зв`язку з вищенаведеним, при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, періодом, що підлягав перевірці був вересень 2021 року - травень 2022 року.

Представник відповідача зауважила, що у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2022 позивачем було задекларовано суму від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 16) 483 175 грн, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 16.1) 483 175 грн, суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) 107 698 грн. Таким чином, сума від`ємного значення у податковій декларації за листопада 2021 сформована позивачем шляхом перенесення від`ємних значень за жовтень-грудень 2021, січень-травень 2022 р.

Камеральна перевірка податкових декларацій з ПДВ ТзОВ «Алер» за період вересень 2021 по квітень 2022 року здійснювалася виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях платника податків та без витребування чи дослідження будь яких первинних документів.

Відповідно до пункту 78.2. статті 72 ПК України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Таким чином, використовуючи словосполучення «документальні позапланові перевірки», законодавець чітко визначає якого саме виду перевірок стосується така заборона, і відповідно системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що у порядку та з дотриманням вимог підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України з повторних питань може проводитися саме документальна позапланова перевірка, а не камеральна перевірка, яка мала місце у даному випадку.

Також представник відповідача вказала, що перевіркою встановлено за період з 01.09.2021 по 31.05.2022 часткову реалізацію ТзОВ «АЛЕР» готової продукції на експорт за ціною нижче її собівартості.

В результаті реалізації продукції за цінами, нижчими за собівартість її виготовлення, відбувається зменшення такої складової власного капіталу, як активи (в розмірі собівартості продукції) та збільшення активів на суму грошових коштів отриманих від продажу продукції власного виробництва. Проведення такої діяльності призводить не до росту, а до зменшення власного капіталу на різницю між собівартістю виготовлення продукції та ціною її продажу.

Таким чином, підприємство за рахунок бюджетного відшкодування намагається покрити свої збитки від продажу продукції за ціною нижче ціни її собівартості.

Позивачем не обґрунтовано наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) при реалізації продукції власного виробництва за цінами, нижчими від виробничої собівартості та не доведено наявність факторів, які зумовили збитковість господарських операцій.

Реалізація товару нижче виробничої собівартості призвела до визначення бази оподаткування на рівні цієї собівартості та, як наслідок, для донарахування податку на додану вартість.

Крім того, перевіркою встановлено систематичне здійснення ТзОВ «АЛЕР» протягом перевіряємого періоду в реєстрах бухгалтерського обліку сторнуючих бухгалтерських проводок Дт 901 «Собівартість реалізованої продукції, робіт, послуг власного виробництва» Кт 26 «Готова продукція» з зазначенням в графі «Документ» - «Закриття місяця корректировка вартості списання».

Пояснень та документів, на підставі яких зроблені відповідні бухгалтерські проводки, не надано.

Перевіркою встановлено здійснення ТзОВ «АЛЕР» в грудні 2022 в реєстрах бухгалтерського обліку бухгалтерської проводки Дт 26 «Готова продукція» Кт 23 «Виробництво» за товарною позицією «Частини меблів, дерев`яні, хвойних порід з монтажними отворами для кріплення м`якої спинки 16x45x590» на суму 69 749,02 грн, без зазначення кількісних показників оприбуткованої готової продукції. Пояснень та документів, на підставі яких зроблені відповідні бухгалтерські проводки, не надано.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «АЛЕР» протягом періоду з 01.09.2021 по 31.05.2022 списано на виробництво дерево сировини загальним обсягом 1 273, 678 m3 загальною обліковою вартістю 5 190 533,80 грн (Дт 23 Кт 201) (додаток №3 до акту перевірки, що є невід`ємною частиною акту перевірки). За цей же період ТзОВ «АЛЕР» отримано готової продукції загальним обсягом 1 048,30 m3 загальною обліковою вартістю 10 463 902,75 грн.

Таким чином, за період з 01.09.2021 по 31.05.2022 розбіжність між об`ємом використаної деревини сировини - 1 273.68 m3 (Дт23 Кт 201) та об`ємом готової продукції, пиловідходів та тирси - 1 048,301 м3 (Дт 26 Кт 22, Дт 23 Кт 201 (сторно) становить 225, 337 м3.

Також до перевірки надано помісячні звіти про рух сировини, готової продукції за період з вересня 2021 року по травень 2022 року в яких відсутні показники щодо об`єму безповоротних відходів сировини.

Перевіркою встановлено в листопаді, грудні 2021 року та лютому, березні 2022 року оприбуткування готової продукції в об`ємах більших (Дт 26 Кт 22, Дт 23 Кт 201 (сторно) ніж було в ці періоди списано на їх виробництво деревної сировини.

Так в листопаді 2021 року на виробництво готової продукції списано 90,544 м3 деревної сировини, отримано готової продукції 93,765 м3, тобто на 3,22 м3 більше.

В грудні 2021 року на виробництво готової продукції списано 98,500 м3 деревної сировини, отримано готової продукції 109,463 м3, тобто на 10,96 м3 більше.

В лютому 2022 року на виробництво готової продукції списано 10,000 м3 деревної сировини, отримано готової продукції 11,188 м3, тобто на 1,19 м3 більше.

В березні 2022 року на виробництво готової продукції списано 6,990 м3 деревної сировини, отримано готової продукції 83,976 мЗ, тобто на 76,99 м3 більше (додаток №3 до акту перевірки, що є невід`ємною частиною акту перевірки). Документального підтвердження щодо встановлених розбіжностей до перевірки не надано.

Наданими до перевірки документами та реєстрами бухгалтерського обліку не підтверджено використання в господарській діяльності дерево сировини в загальній кількості 317,73 м3 (додаток №3 до акту перевірки, що є невід`ємною частиною акту перевірки).

Підприємством при проведенні перевірки надано наказ від 04.01.2021 №4 «Про облікову політику підприємства». В наданому наказі не визначено методу оцінки відпуску запасів у виробництво, з виробництва, продаж та іншому вибутті.

Перевіркою встановлено, що відповідно до середньозваженої собівартості (п. 19 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси») загальна вартість дерево сировини в загальній кількості 317,73 м3, використання якої в господарській діяльності не підтверджено в ході перевірки, складає 1 210 217,85 грн.

Відповідно контролюючому органу під час перевірки не вдалося встановити об`єм безповоротних відходів, не спростовується дане порушення і позивачем у позовній заяві, оскільки він наводить тільки свої припущення, міркування, які жодним чином не спростовують висновків контролюючого органу наведених у акті перевірки, а саме: що інспектор при проведенні перевірки відобразив обрахунки, які не базуються на даних бухгалтерського обліку. Не вірно пораховано об`єми готової продукції, не враховано залишки сировини та не враховано наявність пиловідходів. Зі змісту даного порушення взагалі не зрозуміло яку норму Податкового Кодексу України порушило підприємство та якими первинними документами підтверджується дане порушення. Крім того, згідно додатку 3 до акту перевірки вбачається Дт 23 Кт 201. Дт 23 Кт 201 дані бухгалтерського обліку відхилення 317,73 кіл.м.3, ПДВ 242 043,57 грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення абз. «г» п. 198.5 статті 198 Податкового кодексу України ТзОВ «АЛЕР» не нарахувало податкові зобов`язання на вартість дерево сировини, яка не була використана в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, на загальну суму 242 043,57 грн, в тому числі у вересні 2021 на суму 44 758,65 грн, жовтні 2021 на суму 51 993,48 грн, січні 2022 на суму 8 230,94 грн, квітні 2022 на суму 93 697,50 грн, травень 2022 на суму 43 363,00 грн (додаток №3 до акту перевірки, що є невід`ємною частиною акту перевірки).

При цьому зазначені операції не були відображені в податковому обліку та відповідно не були виписані і зареєстровані податкові накладні на відповідну суму ПДВ, чим порушено п. а) п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до наданих на запити контролюючого органу регістрів бухгалтерського обліку господарській діяльності товариства, перевіркою встановлено бухгалтерське проведення в грудні 2021 року по кредиту 26 «Готова продукція» дебету 90 «Собівартість реалізації» на суму 297 975,00 грн, що свідчить про списання вартості готової продукції (без ідентифікації) як собівартість на суму 297 975,00 грн, при цьому, не відображено доходу від реалізації готової продукції по рахунку 701 чим порушено п. 16 ПсБО в якому зазначено, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені, (додаток №2 до акту перевірки, що є невід`ємною частиною акту перевірки).

При цьому, зазначені операції по списанню готової продукції не були відображені в податковому обліку та відповідно не була виписана і зареєстрована податкова накладна на суму ПДВ 59 595,00 грн, чим порушено п. а) п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Платником податків не дотримано правила першої події та не виписано і не відображено податкову накладну у відповідному періоді.

Порушення описані вище призвели до завищення сум від`ємного значення різниць між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту .

Представник відповідача вказала, що до позовної заяви позивач не надав жодних нових доказів в спростування виявлених порушень.

Крім того, разом із відзивом на позовну заяву представник відповідача просила здійснювати розгляд справи за участі сторін.

Щодо клопотання про здійснення розгляду справи за участі сторін.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

У відповіді на відзив позивач вказав, що в розділі 3.1.1 акту перевірки зазначено: «Перевіркою встановлено за період з 01.09.2021 по 31.05.2022 часткову реалізацію ТзОВ «АЛЕР» готової продукції на експорт за ціною нижче її собівартості (додаток №2 до акту перевірки, що є невід`ємною частиною цього акту).». Однак, додаток №2, як власне і акт перевірки, не містить посилань на первинні документи, що свідчать про порушення платником податку вимог податкового законодавства.

Представник позивача зазначив, що детальне відображення в акті податкової перевірки змісту виявлених порушень - обов`язкова умова вчинення податковим органом подальших дій щодо притягнення платника до податкової відповідальності, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника. Факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.

Вказав, що при поставці самостійно виготовлених/вирощених товарів, ПДВ нараховується виходячи із договірної вартості товару, але не нижче звичайних (ринкових) цін.

На підставі вищенаведеного, податкові наслідки спричиняє реалізація товару за ціною нижче звичайної, а не нижче собівартості. Такі висновки підтверджуються роз`ясненнями ДПСУ, зокрема, в ІПК 06.03.2020 №965/6/99-00-07-03-02-06/ІПК ДПСУ зазначила: «При визначенні бази оподаткування ПДВ операцій з постачанні самостійно виготовлених товарів/послуг враховується рівень звичайних цін на таку продукцію та не враховується розмір собівартості такої продукції. У разі, якщо собівартість продукції перевищує звичайну ціну такої продукції, то податкова накладна на суму перевищення собівартості над звичайною ціною не складається».

Також це підтверджується в ІПК від 16.04.2019 №1620/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК та в ІПК від 16.01.2019 №177/6/99-99-15-03-02-15/ІПК.

Вважає, що висновки контролюючого органу щодо факту реалізації товару на експорт за ціною нижче її собівартості не відповідають дійсності.

Представник позивача просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 20.09.2022 №1549-н, виданого на підставі пп.19.1.6 п.19 ст. 19, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 2, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Алер» (35801395) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з вересня 2021 року по травень 2022 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт від 12.10.2022 №5773/07-06/35801395 та встановлено наступні порушення:

1) абз. «г» п. 198.5 ст. 198, п. а) п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України та занижено податкові зобов`язання за вересень 2021 року на суму ПДВ 44 759,00 грн за жовтень 2021 року на суму ПДВ 51 993,00 грн, за грудень 2021 року на суму ПДВ 59 595,00 грн, за січень 2022 року на суму ПДВ 8 231,00 грн., за квітень 2022 року на суму ПДВ 93 697,00 грн та за травень 2022 року на суму ПДВ 43 363,00 грн, що в свою чергу призвело до:

- завищення суми бюджетного відшкодування в Декларації за травень 2022 року на суму ПДВ 141 742,00 грн;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 Декларації за травень 2022 року) на суму ПДВ 107 698,00 грн;

2) абз. «б» п. 200.4 ст. 200, абзц. «в» пп. 200.14 ст. 214 Податкового кодексу України, на підставі чого ТОВ «АЛЕР» відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій Декларації за травень 2022 року на загальну суму 353 832,00 грн.

3) У зв`язку з тим, що сума ПДВ у розмірі 166 836,00 грн заявлена до відшкодування згідно Декларації з ПДВ за січень 2022 року (№ від 21.02.2022) на дату складання цього акту перевірки за даними ІКС «Податковий блок» відшкодована, на рахунок платника у банку (пп «а» п. 200.12 ст. 200 ПКУ) відповідно до платіжного доручення №95575528 та відповідно п.44.1 ст.44, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 перевіркою визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 52 199,00 грн.

4) п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI в результаті чого не були виписані і зареєстровані податкові накладні в вересні 2021 року на суму ПДВ 44 759,00 грн, в жовтні 2021 року на суму ПДВ 51 993,00 грн, в грудні 2021 року на суму ПДВ 59 595,00 грн, в січні 2022 року на суму ПДВ 8 231,00 грн, в квітні 2022 року на суму ПДВ 93 697,00 грн та в травні 2022 року на суму ПДВ 43 363,00 грн.

ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.11.2022 № - про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 57418,90 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 52 199,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 5 219,90 грн; від 02.11.2022 № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану за травень 2022 року в розмірі 141 742,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 35 436,00 грн; від 02.11.2022 № - про відмову у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2022 року в розмірі 353 832,00 грн; від 02.11.2022 № - про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за травень 2022 року в розмірі 107 398,00 грн.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та необґрунтованими, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Главою 8 ПК України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Як встановлено судом, документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «АЛЕР», за результатами якої складено акт від 12.10.2022 №5773/07-06/35801395, була проведена в приміщенні платника податків.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.

Згідно із пунктами 78.4, 78.5 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Вимоги щодо змісту наказу безпосередньо встановлені абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Підстави проведення документальних позапланових перевірок визначені у пункті 78.1 статті 78 ПК України.

Згідно з підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

При цьому у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України обумовлено, що податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Враховуючи те, що предметом документальної позапланової виїзної перевірки підприємства згідно з наказом від 20.09.2022 №1549-н є перевірка дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2022 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, граничний строк подання податкової декларації за травень 2022 20.06.2022, то граничний термін проведення такої перевірки (60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації згідно із пунктом 200.11 статті 200 ПК України) 19.08.2022.

Судом встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка проведена на підставі наказу від 20.09.2022 №1549-н лише з 27.09.2022, тобто поза межами шістдесятиденного строку, установленого пунктом 200.11 статті 200 ПК України, а відтак протиправність проведення документальної позапланової виїзної перевірки, висновки якої покладені в основу прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень, обумовлює безпідставність визначення податкового правопорушення і, як наслідок, застосування штрафу.

Зазначена правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 17.02.2022 у справі №808/519/17.

Зважаючи на викладене у сукупності та враховуючи незаконність проведення контролюючим органом перевірки, результати якої оформлені актом від 12.10.2022 №5773/07-06/35801395, суд дійшов висновку, що вказані обставини унеможливлюють виникнення правових наслідків такої перевірки.

Вказана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.01.2018 у справі № 826/442/13-а та від 17.12.2020 у справі №810/1625/16.

Враховуючи викладене, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02.11.2022 №, від 02.11.2022 №, від 02.11.2022 №, від 02.11.2022 №, прийняті на підставі незаконної перевірки, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 441,89 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 02 листопада 2022 року № - про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 57 418,90 грн, в тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 52 199 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 5 219,90 грн; від 02 листопада 2022 року № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану за травень 2022 року в розмірі 141 742,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 35 436 грн; від 02 листопада 2022 року № - про відмову у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2022 року в розмірі 353 832,00 грн; від 02 листопада 2022 року № - про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за травень 2022 року в розмірі 107 398,00 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕР» (44100, Волинська область, селище міського типу Ратне, вулиця Нова, будинок 6В, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір у розмірі 10 441 (десять тисяч чотириста сорок одну) гривні 89 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук