Справа № 420/23573/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/23573/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці у наданні дозволу на внесення змін до митної декларації UА500500/2020/229457, оформленої 24.04.2020 року;

зобов`язати Одеську митницю повторно розглянути його заяву від 11.08.2021 року щодо надання дозволу на внесення змін до митної декларації №UА500500/2020/229457, оформленої 24.04.2020 року;

стягнути з Одеської митниці на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, яким просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у сумі 3 500 грн., надавши квитанцію від 07.10.2022 року на підтвердження оплати правової допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року заяву задоволено частково. Суд стягнув з Одеської митниці на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 500 грн.

Зменшуючи належну до стягнення суму, суд виходив з обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категоріям складності справи, ціни позову та значенню справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із додатковим рішенням, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі 3 500 грн.

В обґрунтування наведених доводів апелянт посилається на приписи ч.ч.5,6 ст.139 КАС України, які визначають, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Оскільки від відповідача до суду першої інстанції не надходило жодних клопотань про зменшення розміру судових витрат, суд позбавлений можливості зробити це за власної ініціативи.

Одеська митниця Держмитслужби своїм правом на подання відзиву не скористалась.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.09.2021 року між позивачем та адвокатом Романюком В.І. укладено договір про надання правничої допомогу №10/09/2021, відповідно до п.3.1 якого позивач сплачує адвокату Романюку В.І. гонорар у фіксованому розмірі 3 500 грн. за правову допомогу по представництву його інтересів по адміністративній справі щодо оскарження бездіяльності Одеської митниці (а.с.32-33).

Згідно п. 3.2 договору у суму гонорару включаються повний юридичний супровід, а саме: консультація; правовий аналіз документів; аналіз судової практики; підготовка та подача позовної заяви з додатками; підготовка всіх процесуальних документів; участь в суді, у разі якщо справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження; подача апеляційної скарги у разі відмови судом 1-ї інстанції у задоволенні позовних вимог; звернення рішення до виконання; інші процесуальні дії, передбачені КАС України.

Згідно п.3.4 зазначеного договору сторони домовились, що оплата гонорару здійснюється клієнтом в готівковій формі після набрання рішення законної сили, що узгоджується з приписами п.1 ч.3 ст.134 та ч.7 ст.139 КАС України та правовим висновком, викладеним у постановах Верховного суду по справах № 300/3178/20 від 18.08.2021; № 280/2635/20 від 21.01.2021; № 813/481/18 від 26.06.2019, № 686/5064/20 від 29.10.2020, № 815/1479/18 від 02.10.2019.

19.11.2021 між позивачем та адвокатом підписано акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (а.с.27).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст.134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, за приписами частини 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частина 7 ст.139 КАС України унормовує, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції учасники справи не ставлять під сумнів факт отримання позивачем правової допомоги.

При цьому ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Таким чином, на суд покладаються вимоги не тільки формально дослідити умови виконання договору про надання правової допомоги, а й встановити співмірність визначеної суми, з урахуванням індивідуальних обставин кожної справи.

З огляду на вказане судова колегія зазначає, що у суду першої інстанції були підстави для надання оцінки співмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу, що корегулюється з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Крім того, висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного суду від 30.09.2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

В свою чергу, колегія суддів визначає, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.

Судова колегія враховує, що дана справа відноситься до справ незначної складності, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката.

Крім того спірні правовідносини зводились до невиконання рішення суду, яке вже набрало законної сили. В даному випадку сторони навіть не заперечували право позивача на внесення змін до митної декларації.

З огляду на надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.