Справа № 240/17088/22
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/17088/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зарахування мені, ОСОБА_1 період роботи в приватному підприємстві «Сапфір» з 01.11.1995 по 31.12.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести зарахування до страхового стажу період роботи в приватному підприємстві «Сапфір» 8 років 2 місяці ( з 01.11.1995 по 31.12.2003).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 04 листопада 2020 року йому призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій. Проте, відповідач безпідставно не зарахував період роботи з 01.11.1995 по 31.12.2003 в приватному підприємстві «Сапфір», оскільки статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначає, що у його трудовій книжці міститься запис №4, що 01.11.1995 він був прийнятий на роботу в приватне підприємство «Сапфір» на посаду керівника. Згідно запису №5 трудової книжки 25.08.2011 був звільнений з підприємства в зв`язку з ліквідацією. Вважає, що відповідач протиправно, з підстав, викладених в листі-відмові від 06.04.2022, відмовив у зарахуванні періоду роботи з листопада 1995 року в МПП «Сапфір» посилаючись на те, що запис про звільнення не завірено підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи, що передбачено п. 4.1. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок» та в реєстрі застрахованих осіб з 2000 по 31.12.2003 відсутня інформація про суми заробітку для нарахування пенсії. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 06.10.2022. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що позивач 29.03.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою у якій просив зарахувати до страхового стажу період роботи з листопада 1995 по листопад 2011 року в ПП «Сапфір». Частиною 2 ст.24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 передбачено наступне: п.1. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; п.3 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з листопада 1995 року в МПП „Сапфір, у зв`язку з тим, що запис про звільнення не завірено підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи, що передбачено п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок та в реєстрі застрахованих осіб з 2000 по 31.12.2003 відсутня інформація про суми заробітку для нарахування пенсії, з 01.01.2004 по 09.08.2005 відсутня сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Просить відмовити у задоволенні позову.

Копії матеріалів пенсійної справи позивача надійшли до суду 18.11.2022 та 04.01.2023.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що 25.11.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Сторонами визнається, що позивачу з листопада 2020 року було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 115 Закону №1058.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою у якій просить: врахувати до загального пенсійного стажу період трудової діяльності керівником МПП "Сапфір" з листопада 1995 року по листопад 2011 року на підставі запису в трудовій книжці, наказів про призначення та звільнення.

За результатом розгляду заяви позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 06.04.2022 №8435-5441/П-02/8-0600/22 повідомило ОСОБА_1 про наступне: відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Стаж роботи до 01.01.2004 підтверджується документами про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. До страхового стажу не зараховано період роботи з листопада 1995 року в МПП "Сапфір", у зв`язку з тим, що запис про звільнення не завірено підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи, що передбачено п.4.1 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок" та в реєстрі застрахованих осіб з 2000 по 31.12.2003 відсутня інформація про суми заробітку для нарахування пенсії, з 01.01.2004 по 09.08.2005 відсутня сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З 09.08.2005 страховий стаж обчислений відповідно до сплати страхових внесків.

Вважаючи відмову у зарахуванні до страхового стажу періоди з 01.11.1995 по 31.12.2003 протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058).

Відповідно до статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша). Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта).

Відповідно до частини першої статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до приписів пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Тож, з наведеного слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, при цьому, довідки від установ, підприємств виконують допоміжну/уточнюючу функцію, у разі наявності в трудовій книжці неточностей, незаповнених/втрачених даних.

Судом при дослідженні матеріалів адміністративної справи, зокрема копій трудових книжок позивача, які надані до суду сторонами, встановлено наступне.

Перш за все суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах адміністративної справи містяться копії трьох трудових книжок позивача:

1. серії НОМЕР_1 , дата заповнення 24.06.1995 (надана позивачем до позовної заяви, однак відсутня в матеріалах пенсійної справи позивача; містить записи за період із 05.08.1982 по 03.04.2013) (а.с. 10-11);

- запис №1: 05.081982 проходження служби в Збройних силах РСРС на офіцерських посадах;

- запис №2: 23.10.1991 звільнено зі Збройних Сил;

- запис №3: 10.11.1991 - приватний підприємець;

- запис №4: 01.11.1995 керівник приватного підприємства "Сапфір"; підстава внесення запису - свідоцтво від 01.11.1995;

- запис №6: 25.08.2011: звільнено у зв`язку з припиненням діяльності приватного підприємства "Сапфір"; підстава внесення запису - ухвала господарського суду Житомирської області;

2. серії ПВ №675432, дата заповнення 10.11.1995 (знаходиться в матеріалах пенсійної справи позивача; містить записи за період із 05.08.1982 по 13.04.2020 ) (а.с. 39-41);

- запис №1: 05.08.1982 проходження служби в ЗСУ МО СРСР;

- запис №2: 23.10.1991 проходження служби в ЗСУ МО СРСР;

- запис №3: 05.11.1995: прийнятий на посаду інженера з охорони праці відділу управління (Мале приватне підприємство "Сапфір"); підстава внесення запису - наказ від 03.11.1995 №4-Т;

- запис №4: 26.05.2014 проходження військової служби за мобілізацією;

- запис №5: 23.06.2015 проходження військової служби за мобілізацією;

- запис №6: 04.09.2017 проходження військової служби за контрактом;

- запис №7: 04.09.2018 проходження військової служби за контрактом;

- запис №8: 20.07.2018: звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства; підстава внесення запису - наказ від 20.07.2018 №203-С.

3. серії АХ №460953, дата заповнення 20 серпня 2001 року (знаходиться в матеріалах пенсійної справи позивача; містить записи за період із 05.08.1982 по 12.05.2019) (а.с. 88-92):

- запис №1: 05.081982 проходження служби в Збройних Силах; 23.10.1991 звільнено зі Збройних Сил;

- запис №2: 10.11.1991 - підприємницька діяльність; 20.08.2001 - закрито як підприємець ОСОБА_1 за власним бажанням;

- запис №3: 30.06.2002 приватний підприємець; підстава внесення запису: свідоцтво №64266178;

- запис №4: 10.08.2005 - звільнений за власним бажанням; підстава внесення запису: свідоцтво №64266178;

- запис №5: 11.08.2005 - скасовано державну реєстрацію.

Окрім того, між записами за порядковим номером 5 та порядковим номером 6 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 міститься запис: 10.03.1996-23.08.2002 працював за сумісництвом на посаді комерційного агента в ТОВ "Агроконтакт" і.к. 20066538; підстава внесення запису - договір від 10.03.1996.

Суд звертає увагу, що спірним є період із 01.11.1995 по 31.12.2003.

Як встановлено судом, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 24.06.1995 (додана позивачем до позовної заяви), або її копія, в матеріалах пенсійної справи позивача не міститься, а тому судом при розгляді даної адміністративної справи не досліджується її зміст та не надається правова оцінка спірним правовідносинам, з урахуванням вказаного документу.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 ( дата заповнення 20 серпня 2001 року) відсутня інформація, що позивач у спірний період працював у Малому приватному підприємстві "Сапфір", разом з тим, у даній трудовій книжці позивача вказано, що у період із 10.11.1991 по 20.08.2001 та із 30.06.2002 по 10.08.2005 позивач був приватним підприємцем, а із 10.03.1996 по 23.08.2002 працював за сумісництвом в ТОВ "Агроконтракт" (а.с. 88 на звороті).

Разом з тим, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , дата заповнення 10.11.1995 (знаходиться в матеріалах пенсійної справи позивача) містяться наступні записи, щодо трудової діяльності позивача у Малому приватному підприємстві "Сапфір":

- запис №3: 05.11.1995: прийнятий на посаду інженера з охорони праці відділу управління (Мале приватне підприємство "Сапфір"); підстава внесення запису - наказ від 03.11.1995 №4-Т;

- запис №8: 20.07.2018: звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства; підстава внесення запису - наказ від 20.07.2018 №203-С.

Суд звертає увагу, що на відтиску печатки Малого приватного підприємства "Сапфір" про звільнення позивача відсутній підпис керівника.

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу спірного період, відповідач вказує наступне: "До страхового стажу не зараховано період роботи з листопада 1995 року в МПП "Сапфір", у зв`язку з тим, що запис про звільнення не завірено підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи, що передбачено п.4.1 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок" та в реєстрі застрахованих осіб з 2000 по 31.12.2003 відсутня інформація про суми заробітку для нарахування пенсії".

У позовній заяві позивач стверджує, із 01.01.1995 був прийнятий на роботу у приватне підприємство "Сапфір" на посаду керівника, а 25.08.2011 був звільнений з підприємства у зв`язку ї його ліквідацією, тобто, зі слів позивача, у спірний період саме він був керівником Малого приватного підприємства "Сапфір".

До позовної заяви додано Наказ №2-А від 01.11.1995 у якому зазначено, що ОСОБА_1 із 01.11.1995 призначено керівником МПП "Сапфір".

Суд звертає увагу, що в матеріалах пенсійної справи позивача відсутня копія зазначеного вище наказу, а наявні в ній копії трудових книжок не містять таких записів.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом, на підставі дослідження змісту трудових книжок позивача, копії яких містяться в матеріалах пенсійної справи встановлено, що вони містять суттєві розбіжності щодо трудової діяльності позивача за один і той же період.

Із 29 липня 1993 року порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Разом з тим, у силу пункту 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, більш того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки, а саме запис про звільнення не завірений підписом керівника, не може вважатися достатньою підставою неврахування відомостей при обчисленні стажу роботи, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Суд зазначає, що до суду не надано доказів, що на момент звільнення позивача з МПП "Сапфір", ОСОБА_1 перебував на посаді директора, а тому позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із неправильним заповненням роботодавцем трудової книжки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з листопада 1995 року в МПП "Сапфір" виключно з підстав відсутності підпису керівника на записі про звільнення - є безпідставною.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову у спосіб, визначений позивачем, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних доказів, що у спірний період позивач працював у МПП "Сапфір", зокрема, копії трудових книжок позивача, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи, містять суттєві розбіжності щодо трудової діяльності позивача у спірний період, а інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами, позивачем не надано.

З метою захисту порушених прав позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 (вх. №8033/П-0600/22 від 29.03.2022), з урахуванням висновків суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у зарахування ОСОБА_1 період роботи в приватному підприємстві «Сапфір» з 01.11.1995 по 31.12.2003, з підстав, викладених у листі від 06.04.2022 №8435-5441/П-02/8-0600/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 (вх. №8033/П-0600/22 від 29.03.2022), з урахуванням висновків суду

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук