Справа № 320/5168/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2023 року м.Київ № 320/5168/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, вважаючи базовий місяць січень 2008 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби у період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Так, позивач зауважив, що розрахунок індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 мав бути здійснений із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, оскільки саме у цьому місяці відбулись зміни посадового окладу військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Суд ухвалою від 24.06.2022 відкрив спрощене позовне провадження у цій адміністративній справі.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив про те, що військова частина не повинна здійснювати нарахування грошового забезпечення за період проходження військової служби позивача у військовій частині НОМЕР_2 , оскільки зазначена військова частина не перебувала та не перебуває у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 , й не є його правонаступником. Військова частина НОМЕР_2 , яка мала свій фінансовий орган за період з 11.11.2017 по 01.03.2018 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , проте перебування однієї військової частини на фінансовому забезпеченні у іншої не встановлює факт нарахування, а тільки виплату грошового забезпечення на підставі наказу та відомостей про нарахування військовослужбовцям грошового забезпечення. Крім того до відповідача не надходило ніяких первинних документів або заявки на кошти на виплату індексації грошового забезпечення позивачу, а обов`язок нарахувати для подальшої виплати індексації грошового забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 позивачу відноситься до повноважень фінансового органу військової частини НОМЕР_2 . Також, відповідач зазначив про те, що підстави для виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період його служби з січня 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року відсутні, оскільки з огляду на зарахування позивача на військову службу у грудні 2015 року та прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1013 базовим місцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення є січень 2016 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_4 , виданим 10.01.2020 органом №3240.

Позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, зокрема, у період з жовтня 2015 року по вересень 2019 року у військовій частині НОМЕР_5 АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_6 від 03.02.2015 позивач має статус учасника бойових дій.

Відповідно до рішень командувача Сухопутний військ Збройних Сил України військові частині НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 -2090ПТД), НОМЕР_5 , НОМЕР_2 зараховані на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_9 , НОМЕР_10 Абр).

Під час ознайомлення з грошовими відомостями про виплату грошового забезпечення у продовж 2016-2018 років, позивач виявив що у період з 01.01.2016 до березня 2018 року йому не була виплачена індексація грошового забезпечення.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018, з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Відповідач, своїм листом від 17.02.2022 №390 повідомив позивача про відсутність фінансування для виплати йому індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Відповідно до довідки про нараховану та виплачену індексацію від 17.02.2022 №377 позивачеві у період з 01.01.2016 по вересень 2018 року індексація не нараховувалась та не виплачувалася.

Вважаючи дії суб`єкта владних повноважень щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 цього Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону №1282-XII).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-XII, в редакції до 11.10.2017).

Відповідно до частини шостої статті 5 Закону №1282-XII (в редакції з 11.10.2017) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до положень статті 6 Закону №1282-ХІІ Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції до 15.03.2018) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції з 15.03.2018) у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 (в редакції до 15.03.2018) виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 (в редакції з 15.03.2018) виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, зокрема, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

Проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів на підтвердження правомірності несплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період його служби з 01.01.2016 по 28.02.2018, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно не здійснив сплату позивачеві індексації грошового забезпечення за вказаний період.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він не повинен здійснювати нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення оскільки позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка не підпорядковується відповідачу, з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо належного відповідача, який повинен виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, суд виходить з такого.

У відповідності до наказу Міністерства оборони України №280 від 22.05.2017 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» (надалі - Наказ №280) розроблено правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України.

У відповідності до Наказу №280 фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до чинного законодавства України, цих Правил, вказівок та роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України, забезпечувальних фінансових органів та відповідних служб забезпечення (в межах їх відповідальності).

Військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

У відповідності до Наказу №280 фінансове забезпечення - це система заходів, що включає фінансове планування, отримання, зберігання, економне, ефективне і цільове використання коштів відповідно до вимог чинного законодавства України, організацію обліку та звітності з метою виконання військовою частиною покладених на неї завдань.

Начальник фінансового органу військової частини - розпорядника коштів третього рівня, до якої на фінансове забезпечення зараховані інші військові частини, розробляє положення про спільне фінансове господарство, в якому зазначаються права та обов`язки, порядок взаємодії посадових осіб щодо здійснення фінансового забезпечення таких військових частин, у тому числі щодо своєчасного оформлення та подання до фінансового органу військової частини - розпорядника коштів необхідних документів (розпорядчих, розрахункових, фінансово-планових тощо). Зазначене положення затверджується командиром військової частини - розпорядником коштів третього рівня, погоджується забезпечувальним фінансовим органом та доводиться до військових частин, які зараховані на фінансове забезпечення.

Первинні документи, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (виконавці документів) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Як встановлено судом, наказом командира військової частини від 06.01.2018 №13 затверджено Положення про організацію спільного господарства військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_7 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 та Будинкоуправління №7 (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Положення спільне фінансове господарство у військовій частині НОМЕР_13 створене у зв`язку з зарахуванням до неї на фінансове забезпечення підпорядкованої військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_7 , військової частини НОМЕР_11 , військової частини НОМЕР_12 та Будинкоуправління №7.

Загальне керівництво спільним фінансовим господарством здійснює командир військової частини НОМЕР_13 , який реалізовує свої функції з ведення спільного фінансового господарства через об`єднану фінансово-економічну службу (далі - об`єднана ФЕС).

Облікова політика, організація бухгалтерського обліку, проведення обов`язкової інвентаризації, план рахунків бухгалтерського обліку, робоча кореспонденція рахунків та графік документообігу визначаються єдиними наказами командира військової частини. A3085 та є обов`язковими дня виконання посадовими особами військової частини НОМЕР_13 та зарахованих на фінансове забезпечення військових частин НОМЕР_7 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 Будинкоуправління №7.

Пунктом 3.2 Положення передбачено, що об`єднана ФЕС відповідно до покладених на неї завдань:

- веде бухгалтерський облік усіх господарських операцій військової частини НОМЕР_1 та зарахованих на. забезпечення військових частин відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в державному секторі, а також інших нормативно-правових актів щодо ведення бухгалтерського обліку, в тому числі з використанням уніфікованої автоматизованої системи бухгалтерського обліку та звітності;

- складає на підставі даних бухгалтерського обліку фінансову, бюджетну та податкову звітність, державну статистичну, зведену та іншу звітність в порядку, визначеному законодавством;

- забезпечує своєчасне та повне перерахування податків і зборів (обов`язкових платежів) до відповідних бюджетів;

Відповідно до пп. 3.2.1 п. 3.2 Положення об`єднана ФЕС здійснює поточний контроль за:

- дотриманням бюджетного законодавства при взятті бюджетних зобов`язань, їх реєстрації в органах Казначейства та здійсненням платежів відповідно до взятих бюджетних зобов`язань;

- правильністю зарахування та використання власних надходжень;

- використанням фінансових, матеріальних (нематеріальних) та інформаційних ресурсів під час прийняття та оформлення документів за господарськими операціями в інтересах військової частини НОМЕР_1 та зарахованих на забезпечення військових частин;

- веденням бухгалтерського обліку, складанням фінансової та бюджетної звітності, дотриманням бюджетного законодавства та національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в державному секторі, а також інших нормативно - правових актів щодо ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пп. 3.2.5 п. 3.2 Положення об`єднана ФЕС Забезпечує :

- доведення до командирів військових частин, зарахованих на фінансове забезпечення, обсягів, та орієнтовних строків фінансування;

- обґрунтований та справедливий розподіл виділених асигнувань на потреби військових частин, на підставі отриманих від них заявок та розрахунків;

- зберігання, оформлення та передачу до архіву оброблених первинних документів та облікових, регістрів, які є підставою для відображення у бухгалтерському обліку операцій та складання звітності.

За змістом норм п. 4.1 Положення командири військових частин НОМЕР_7 , НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , Будинкоуправління №7, їх заступники (помічники), начальники служб забезпечення організовують своєчасне оформлення та подання до об`єднаної ФЕС фінансово-планових та інших документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення, забезпечують безумовне виконання графіку документообігу первинних облікових документів, з цією метою визначають осіб безпосередньо відповідальних за його виконання та здійснюють контроль за їх діяльністю.

Відповідно до пп. 4.2.5 п. 4.2 Положення 4.2.5 згідно з функціональними обов`язками керівник об`єднаної ФЕС має право:

- надавати начальникам служб, командирам підрозділів, іншим посадовим особам в тому числі й військових частин, зарахованих на фінансове забезпечення, вказівки та роз`яснення, що стосуються питань ведення спільного фінансового господарства;

- вимагати, у разі потреби, від начальників служб, керівників структурних підрозділів, інших посадових осіб в тому числі й військових частин, зарахованих на фінансове забезпечення, розрахунки та інші матеріали для складання і коригування кошторисів, проекти договорів та угод разом із матеріалами цінового моніторингу, книги обліку втрат матеріальних засобів відповідних служб, а також необхідні відомості, довідки та пояснення до них.

З аналізу вищенаведених норм Положення, суд дійшов висновку, що у складі військової частини НОМЕР_1 створено спеціальний орган об`єднану ФЕС, яка займається питаннями ведення бухгалтерського обліку, поданням звітності, слідкує за дотриманням бюджетного законодавства, в тому числі взяттям бюджетних зобов`язань у межах кошторисів.

В свою чергу посадові особи військових частин, в тому числі НОМЕР_7 , забезпечують своєчасне подання документів необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення. При цьому, керівник об`єднаної ФЕС має право давати вказівки посадовим особам військових частин, взятих на фінансове забезпечення, що стосуються питань фінансового забезпечення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що саме на військову частину НОМЕР_1 покладено обов`язки контролю своєчасності нарахування та сплати грошового забезпечення військовослужбовців, в тому числі індексації грошового забезпечення.

Доказів того, що військовою частиною НОМЕР_1 вживались заходи для своєчасного та повного нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 матеріали справи не містять, тому з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 не в повному обсязі.

При цьому, саме військова частина НОМЕР_1 є відповідальною за взяття бюджетних зобов`язань військових частин, зарахованих на фінансове забезпечення та включена до реєстру розпорядників бюджетних коштів, тому суд вважає обґрунтованим зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про наявність підстав задоволення позову у цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі №580/4436/20.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця - січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (так званого «базового місяця») для розрахунку індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення покладається саме на відповідача, як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення та визначити базовий місяць. Отже, визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що вступила в силу з 01.12.2015, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Схема посадових окладів осіб військовослужбовців Збройних Сил України затверджена постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Після прийняття КМ України постанови № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

На законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців був встановлений у січні 2008 року (постанова КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).

Таким чином, базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

Тобто з 01.12.2015 базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Відтак, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 до 28.02.2018, оскільки підвищення розміру грошового забезпечення позивача за рішенням Уряду відбулось саме з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, за результатом чого з 01.03.2018 базовим місяцем для розрахунку індексації став березень 2018 року.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Суд наголошує на тому, що відповідач здійснюючи нарахування індексації не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах закону.

Наявність саме у роботодавця, яким у даному випадку є відповідач, повноважень щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням, окрім іншого, певного базового місяця індексації, не скасовує компетенції суду щодо можливості зобов`язання відповідача враховувати при обчисленні індексації конкретний базовий місяць, за наявності про це відповідного спору між сторонами.

Варто також наголосити, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд зазначає, що нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця, та оскільки така індексація позивачу не нараховувалася, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - січень 2008 року.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 09.08.2022 у справі №580/10220/21.

Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Задовольнити адміністративний позов.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_14 , АДРЕСА_1 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, вважаючи базовий місяць - січень 2008 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.