Справа № 420/16168/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 09 листопада 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 01.10.2022 року №549 в частині притягнення поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

2. Визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 25.10.2022 року №1349о/с в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №1 роти тактикооперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;

3. Зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 25.10.2022 року;

4. Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.10.2022 року по день поновлення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він проходив службу на посаді поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області. Наказом Департаменту патрульної поліції від 25.10.2022 №1349о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за результатами проведеного службового розслідування. Вказаний наказ позивач вважає неправомірним, а своє звільнення незаконним. Щодо не інформування диспетчера, оперативного чергового та безпосередньому керівника про необхідність направлення на місце події слідчо-оперативної групи, про вчинення ОСОБА_2 , правопорушення, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, позивач зазначає, що він має спеціальну підготовку із знання матеріальної частини зброї, порядку і правил її застосування, заходів безпеки при поводженні з нею, яка обов`язкова для кожного поліцейського. Враховуючи вищевикладене позивач встановив, що зберігання громадянином ОСОБА_3 набоїв до травматичної зброї не містять ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 КК України. Оскільки, патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії не є бойовими припасами у розумінні ст. 263 КК України у поліцейського не виникло обов`язку щодо інформування диспетчера, оперативного чергового та безпосередньому керівника про необхідність направлення на місце події слідчо-оперативної групи. Таким чином, за відсутності ознак дисциплінарного проступку за даним фактом безпідставним та необґрунтованим є посилання в дисциплінарному наказі на порушення Позивачем вимог ст.ст. 38, 39, 42 Закону України «Про запобігання корупції» та посадової інструкції. Більш того, відповідно до наданої за адвокатським запитом Управлінням патрульної поліції в Одеській області посадової інструкції Позивача з її змістом останній не ознайомлений. Однією з підстав звільнення позивача зі служби в поліції стало порушення вимог п. 5 Розділу ІІ та п. 2 Розділу 7 Інструкції № 1026 щодо не забезпечення безперервної відеозйомки під час несення служби на портативний реєстратор. Позивач зауважує, що відеофіксація могла бути не безперервною лише з дотриманням вимог ч. 7 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції №1026 за відсутності підстав застосування реєстратора як превентивного поліцейського заходу. Під час спілкування поліцейських з громадянином ОСОБА_3 , яке зафіксовано на портативний відеореєстратор, встановлено, що в діях останнього відсутні будь які ознаки правопорушень за які передбачена кримінальна чи адміністративна відповідальність, а тому потреби у здійсненні відеофіксації не було. Аргументи щодо необґрунтованості висновку відповідача, що поведінка позивача 08.08.2022 негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, є безпідставними. На думку позивача, відсутні конкретні та беззаперечні докази наявності в його діях ознак дисциплінарного проступку за цим фактом. Оскільки, жодних негативних наслідків дії позивача не мали. Так, доброзичлива, відкрита та ввічлива поведінка позивача, покликана викликати в населення повагу до поліції була розцінена дисциплінарною комісією та керівником як протиправна. З огляду на це, відповідачем не правильно визначено правові наслідки встановленим обставинам, не взято до уваги пояснення позивача.

Ухвалою судді від 14.11.2022 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21.11.2022 до суду (вх.№ЕС/5492/22) від представника позивача надійшла заява про виправлення описки у позовній заяві, в якій зазначено, що у абз.5 прохальної частини позову допущено описку у прізвищі імені та по батькові позивача.

Суд зазначає, що у абз.5 прохальної частини позову викладено не зміст позовних вимог, а прохання у відповідності до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України встановити порядок виконання рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

30 листопада 2022 року, в останній день строку для подання відповідачем відзиву, до суду надійшло клопотання (вх.№ЕП/35347/22) представника відповідача Димона І.В., про продовження строку на подання відзиву (а.с.58-61).

Ухвалою від 08.12.2022 суд ухвалив продовжити Департаменту патрульної поліції строк на подання відзиву на позовну заяву, який встановити протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

19.12.2022 до суду (вх.№38637/22) від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками (а.с.68-165).

У відзиві, з покликанням на фактичні обставини справи, зокрема, висновок службового розслідування від 05.09.2022, який затверджено начальником Департаменту патрульної поліції, зазначено, що Департаменту патрульної поліції категорично не погоджується з вимогами та доводами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України та не підлягають задоволенню.

Як вказує відповідач, пояснення, що надані позивачем під час службового розслідування містять суперечності, не відповідають обставинам, що встановлені на технічні записи. Доводи позивача про те, що отримані ним грошові кошти були передані водієві евакуатора є нелогічні, так як перший евакуатор, що під`їхав до водія так не зміг завантажити транспортний засіб ОСОБА_4 .

У відзиві вказано, що жодним нормативним актом не передбачено право або обов`язок поліцейського на отримання грошових коштів з метою їх передачі третім особам або залишення собі. Натомість це порушення, зокрема, ст.ст.22,24 Закону України «Про запобігання корупції».

Зважаючи на вищевикладене, Департамент патрульної поліції, просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

26.12.2022 до суду (вх.№ЕС/6411/22) від представника позивача надійшла відповідь на відзив разом із додатками (а.с.166-172).

У відповіді на відзив зазначено, що відповідно до Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2016 №50 позивач за період проходження служби в поліції на постійній основі проходив навчання з вогнепальної підготовки, складав підсумкову перевірку та має спеціальну підготовку із знання матеріальної частини зброї, порядку і правил її застосування, заходів безпеки при проводженні з нею, яка обов`язкова для кожного поліцейського.

Таким чином, на думку позивача, ОСОБА_1 має достатньо знань та навичок аби відрізнити споряджений гумовий снаряд від металевого чи іншого.

Ухвалою від 06.01.2023 суд ухвалив витребувати у Департаменту патрульної поліції довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 за останні два календарні місяці роботи, що передували місяцю у якому його було звільнено, визначеної відповідно до приписів Порядку №100, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року.

Станом на дату вирішення даної справи, інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 статті 120 КАС України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

Як зазначає ОСОБА_1 він проходив службу в поліції з 07.11.2015 та з 12.07.2018 перебував на посаді поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до службової характеристики командира взводу №2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Вадима Дубинського щодо ОСОБА_1 (а.с.145), останній зарекомендував себе посередньо; з покладеними на нього обов`язками справляється посередньо; при їх виконанні проявляє байдужість; не вміло використовує свій робочий день, не правильно розпреділяє час та сили на виконання дорученої справи; теоретично та практично підготовлений посередньо; над вивченням адміністративного законодавства України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність Національної поліції України та патрульної поліції проявляє незацікавленість; при виконанні службових завдань не завжди присутня витримка, цілеспрямованість, уміння довести розпочату справу до логічного завершення; в складній обстановці орієнтується посередньо та не завжди приймає правильне рішення; за характером не спокійний; не завжди врівноважений та витриманий, не користується повагою серед колег по роботі; фізично розвинений посередньо, в стройовому відношенні не організований.

10.08.2022 за реєстр. № вн 9537/41/13/03-22 до Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт старшого інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Руслана Пузана про те, що 09.08.2022, з метою здійснення контролю за належним виконанням службових обов`язків працівниками УПП в Одеській області ДПП, проведено вибіркову перевірку відеозаписів з портативних відео реєстраторів. У даному рапорті повідомлено про обставини, що встановлені при даній перевірці.

10.08.2022 начальник управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції скерував на адресу начальника Департаменту патрульної поліції доповідну записку (а.с.19-22), у якій, доповів, що згідно вищевказаної службової записки під час вибіркової перевірки відеозаписів з портативних відео реєстраторів встановлено, що 08.08.2022 наряд поліції роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, а саме «Океан-Т.1.3» заступив на добове чергування (з 08.00 08.08.2022 до 08.00 09.08.2022) у складі: поліцейських взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 . Відповідно до роздавальної відомості технічних пристроїв, вказаний наряд поліції, перед заступанням на несення служби, у секторі зв`язку та телекомунікацій УПП Одеській області ДПП отримали портативні відеореєстратори № 474926, 471959 та 474940. На портативний відеореєстратор № 474940, який закріплено на однострої старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , зафіксовано, що 08.08.2022 о 17.26 вищевказаний наряд поліції перебував на перехресті вулиць Овідіопольська дорога та Теодора Ріхтера у м. Одесі (перед в`їздом на переїзд Іванівський з боку міжнародного аеропорту «Одеса»). В цей час, до поліцейських підійшла особа жіночої статі та вказала на транспортний засіб, який стояв неподалік із відкритими дверима, припустивши, що водій, ймовірно, погано себе почуває. Підійшовши до транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 , поліцейський взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_5 відкрив передні двері з правої сторони та почав спілкуватись з особою чоловічої статі, яка перебувала за кермом, після чого обійшов вказаний транспортний засіб, підійшов до передньої лівої двері де і знаходився водій. Під час спілкування із водієм, поліцейські повідомили останньому про наявність у нього запаху алкоголю з порожнини рота та попросили водія здійснити подих в сторону обличчя старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , після чого, поліцейські прийняли рішення здійснити перевірку на Факт вживання алкогольних напоїв «за допомогою кепі». У подальшому, старший сержант поліції ОСОБА_7 підійшов до службового транспортного засобу Renault Duster номерний знак НОМЕР_2 та, взявши з переднього пасажирського сидіння кепі, повідомив інспектору взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_8 , що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння після чого обидва направились до водія, якому старший сержант поліції ОСОБА_7 запропонував здійснити подих у кепі. Після здійснення зазначених дій, старший сержант поліції ОСОБА_7 констатував присутність запаху алкоголю з порожнини рота. В ході розмови, старші сержанти поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зі слів водія, встановили, що у транспортному засобі КІА номерний знак НОМЕР_1 наявні технічні несправності, що унеможливлює його подальший рух, на що старший сержант поліції ОСОБА_7 продиктував водію, як встановлено надалі ОСОБА_11 , номер телефону знайомої особи, яка надає послуги з евакуації транспортних засобів. Під час спілкування поліцейських ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 із водієм ОСОБА_3 , поліцейські провели перевірку наданих вищевказаною особою документів, а саме дозволу на травматичну зброю та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Після вищевказаної пропозиції, лейтенант поліції ОСОБА_15 та старший сержант поліції ОСОБА_9 почали рухатись у бік службового транспортного засобу, старший сержант поліції ОСОБА_7 вимкнув портативний відеореєстратор № 474940 та залишився біля водія ОСОБА_16 , після чого, спільно з останнім, підійшов до транспортного засобу КІA номерний знак НОМЕР_1 . Водій сів до салону вищевказаного транспортного засобу, дістав із сумки предмети, зовні схожі на грошові кошти і почав їх рахувати. Відділивши декілька предметів у вигляді купюр грошових коштів від основної маси, водій ОСОБА_17 запитав у старшого сержанта поліції ОСОБА_1 чи буде цього достатньо. Старший сержант поліції ОСОБА_7 погодився, після чого водій передав останньому три предмети, ззовні схожі на три купюри номіналом по 500 гривень кожна. Старший сержант поліції ОСОБА_7 зім`яв в вказані предмети у правій руці, після чого пішов до службового транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, начальник управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у своїй доповідній записці просив призначити службове розслідування.

Наказом Департаменту патрульної поліції №1080 від 10.08.2022 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» (а.с.23-25, 157-195), з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейськими взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування (далі TOP) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП) старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , старшим сержантом поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу № 1 роти TOP УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 08.08.2022, про що стало відомо з рапорту від 10.08.2022 № вн9537/41/13/03-22 старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 , відповідно до абзацу другого пункту 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пунктів 2, 3 розділу I Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, частин першої-четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, статті 17, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», наказано, окрім іншого, призначити службове розслідування у формі письмового провадження, утворити дисциплінарну комісію.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції №1153 від 24.08.2022 «Про продовження строків проведення службових розслідування» (а.с.159), продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом від 10.08.2022 №1080 на 15 календарних днів.

Так, матеріали справи містять відеозаписи із портативного відео реєстраторів №474940 (закріпленого на однострої ОСОБА_1 ), 474926 (закріпленого на однострої ОСОБА_5 ), 471959 (закріпленого на однострої ОСОБА_6 ) які, в тому числі, досліджено в ході службового розслідування.

Дані технічні пристрої отримав наряд поліції у складі поліцейського взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування (далі TOP) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та інспектора взводу № 1 роти TOP УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 перед заступанням на несення служби у секторі зв`язку та телекомунікації УПП в Одеській області ДПП.

Як встановлено службовим розслідуванням вказаний наряд поліції 08.08.2022 об 17:26 год. перебував на перехресті вулиць Овідіопольська дорога та Теодора Ріхтера (перед в`їздом на переїзд Іванівського з боку міжнародного аеропорту «Одеса»).

Так, з даних відеозаписів судом встановлено, що за зверненням особи жіночої статі (17:26 год 08.08.2022), працівниками поліції направилися до транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого до бордюру під кутом 45 градусів.

Працівниками поліції, під час поверхневого огляду даного транспортного засобу (бардачку та підлоконтника), зокрема, виявлено патрони та прострочений дозвіл на травматичну зброю.

З відеозаписів вбачається, що вилучення даних гільз не проводилось та що за результатами візуального огляду патронів вищевказані особи дійшли висновку, що це патрони до травматичної зброї.

При цьому з портативного відеореєстратора №474940 вбачається, що ОСОБА_1 при огляді знайдених патронів знаходився зі сторони водія, який сидів за кермом, під час огляду патрони ні водій, ні поліцейський у руки не брав, зближення з метою їх більш детального огляду не здійснював, ознак за якими він встановив, що вони є патронами до травматичної зброї не оголошував.

Крім того, з відеозапису з портативного відеореєстратора №474940 судом встановлено, що позивач повідомив водію транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 контакти евакуатора, оскільки даний автомобіль був за твердженнями водія у несправному стані.

Після, зокрема, здійснення поверхневого огляду транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 , перевірки документів водія, оголошення водієм працівникам поліції, що як йому повідомили, вартість евакуатора складає 1500 гривень, старший сержант поліції ОСОБА_19 та лейтенант поліції ОСОБА_20 попрямували до службового транспортного засобу.

Згідно портативного відеореєстратора №474940 старший сержант поліції ОСОБА_10 залишився з водієм та вимкнув портативний відеореєстратор №474940, про що свідчить звуковий сигнал.

В той же час, відеозапис не припинився, оскільки, як пояснено відповідачем з урахування технічних характеристик пристрою, надалі відбувається двохвилинний післязапис.

Так, з даного післязапису судом встановлено, що водій ( ОСОБА_17 ) попрямував до водійських дверей, сів на передня сидіння транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 та до нього підійшов старший сержант поліції ОСОБА_10 . Водій ( ОСОБА_17 ) дістав із сумки предмети, ззовні схожі на грошові кошти (час на портативному відеореєстраторі № 474940 - 17.42.07), порахував їх та передав три предмети, у вигляді купюр грошових коштів номіналом по 500 гривень кожна, у праву руку старшого сержанта поліції ОСОБА_13 , при цьому уточнюючи «нормальна?» (мовою оригіналу). На що ОСОБА_10 відповідає: «нормальна» (Мовою оригіналу) та зім`яв вказані предмети у руці.

З подальшого післязапису вбачається, що старший сержант поліції ОСОБА_10 повернувся до службового транспортного засобу де вже знаходились старший сержант поліції ОСОБА_19 та лейтенант поліції Цівка Д.

Крім того, матеріали справи містять, зокрема, пояснення ОСОБА_16 (а.с.136-137), який пояснив, що 08.08.2022 їхав у бік Іванівського шляхопроводу і в нього зламався транспортний засіб близько 17.00 за адресою: перехрестя вулиць Святослава Ріхтера та Овідіопольської дороги (з боку аеропорту) м. Одеса, до нього підійшли поліцейські. Як вказує опитаний, поліцейських було троє із шевронами «ТОР». Ці поліцейські запитали причину зупинки, перевірили документи i оглянули транспортний засіб. Опитаний зазначив, що в процесі перевірки, поліцейські встановили, що в опитаного закінчився строк дії дозволу на травматичну зброю, однак зброї при собі не було, були лише набої. Опитаний пояснив поліцейським, що строк дії дозволу закінчився місяць тому і не було можливості його поновити, так як дозвільна служба не працює. ОСОБА_21 вказує, що поліцейські вирішили допомогти йому і не звертати увагу на таке дрібне порушення, тому опитаний вирішив віддячити їх за це та добровільно, за власною ініціативою надав одному із поліцейських грошові кошти у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Після чого поліцейські поїхали з місця події. Опитаний зауважує, що жодних претензій не має до поліцейських.

В матеріалах справи наявні також пояснення позивача, надані ним під час службового розслідування, в яких ОСОБА_1 щодо вищевказаної події повідомив, зокрема, що: грошові кошти в сумі 1500 грн він отримав для передачі знайомому водієві транспортного засобу; знайомив просив, щоб грошові кошти були передані саме ним, так як були неодноразові проблеми з водіями, чиї транспортні засоби він евакуйовував; ці грошові кошти були передані водію евакуатора наступного дня; патрони травматичні знаходилися у підстаканнику та їх було видно візуально; водій повідомив, що патрони від травматичного пістолета; водій сам взяв патрони та показав їх, було проведено візуальний огляд.

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 05.09.2022, який затверджено начальником Департаменту патрульної поліції (а.с.101-135).

Так, у висновку встановлено, що відповідно до розрахунку роти ТОР УПП в Одеській області ДПП з 08:00 08.08.2022 08:00 09.08.2022 наряд поліції «Океан-Т.1.3» у складі: поліцейських взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , заступив для виконання службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням публічної безпеки, наглядом за дорожнім рухом, забезпеченням його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів у м. Одесі (старший наряду - Олександр Фєтєля).

У висновку, зокрема, зазначено про відібрання пояснень у інспектор взводу № 2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_22 , який пояснив, що про подію, яка мала місце 08.08.2022 за участю старшого сержанта поліції Олександра Фєтєлі, старшого сержанта поліції ОСОБА_13 та лейтенанта поліції ОСОБА_12 , останні не доповідали. Про обставини даної події дізнався лише під час проведення службового розслідування.

Опитаний пояснив, що за допомогою даних системи ІПНП (що регулюється Положенням про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджене наказом МВС від 03 серпня 2017 року № 676), перевірено транспортний засіб КІА номерний знак НОМЕР_1 та встановлено, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, у вкладці «Пошук» - «Особа» введено вищевказані дані. За результатами пошуку, співвіднесено фотокарточку ОСОБА_4 , яка міститься у ІПНП із особою, що перебувала на місці події 08.08.2022 та встановлено, що це одна та ж особа. З інформації, що міститься у системі ІПНП встановлено два місця проживання вищевказаної особи: 1. АДРЕСА_1 .

Також, опитаний пояснив, що 12.08.2022 o 08.10 здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_2 , де проживає водій транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_17 . Візуально оглянувши подвір`я, - транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 не виявлено, у зв`язку з чим прийнято рішення зачекати у дворі вищевказаного будинку. Приблизно о 08.40 транспортний засіб КІА номерний знак НОМЕР_1 заїхав до подвір`я будинку. В ході спілкування із водієм, останній зазначив, що з ним уже в телефонному режимі зв`язувалися працівники патрульної поліції, з якими вони домовилися про те, що жодних проблем не буде та прийняли рішення, дотримуватися позиції, що грошові кошти передавалися для водія евакуатора.

В подальшому, водія ознайомлено із наявним відеозаписом, після чого, зі слів гр. ОСОБА_16 , написано пояснення, яке останнім було прочитано та підписано.

В ході службового розслідування, дисциплінарною комісією переглянуто відеозаписи із камер зовнішнього спостереження «Безпечне місто», що розташовані за адресою: перехресті вулиць Овідіопольська дорога та Теодора Ріхтера. Так відповідно до дати та часу із відеозапису, подія мала місце 08.08.2022 o 17.27. На відеозаписі зафіксовано транспортний засіб сірого кольору, який за зовнішніми ознаками схожий на транспортний засіб КІА. У вищезазначений час до транспортного засобу підходять особи, які за зовнішніми ознаками схожі на поліцейських. Що саме відбувається біля вказаного транспортного засобу із даного відеозапису встановити не можливо, оскільки транспортний засіб перебуває на значній відстані від місця розташування камери спостереження. О 17.41 дві особи (ймовірно поліцейські) відходять від вищезазначеного транспортного засобу та прямують Овідіопольською дорогою. При цьому дві особи залишаються біля транспортного засобу (один, за зовнішніми ознаками - поліцейський, інший цивільна особа). О 17.42 одна із осіб, яка була біля транспортного засобу, теж прямує Овідіопольською дорогою. При цьому транспортний засіб продовжує стояти, перед заїздом на блок-пост. О 18.06 до вказаного транспортного засобу під`їжджає евакуатор оранжевого кольору, однак останньому не вдається погрузити транспортний засіб. О 18.55 на місце приїжджає ще один евакуатор білого кольору, який погружає транспортний засіб на платформу евакуатора та о 19.04 починає рух Овідіопольською дорогою у сторону Іванівського переїзду.

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до даних із журналу обліку видачі технічних пристроїв особовому складу УПП в Одеській області ДПП (інвентарний №1278), перед заступанням на несення служби, наряд поліції «Океан-Т.1.3» отримав у секторі зв`язку та телекомунікацій УПП в Одеській області ДПП планшетний пристрій № S-56. 30.08.2022 за реєстр. № вн 10850/41/13/03/22 надіслано рапорт до відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП з метою встановлення завдань, які надходили на планшетний пристрій наряду поліції «Океан-Т.1.3.», в тому числі і самопризначені завдання, під час несення служби з 08.00 08.08.2022 до 19.00 08.08.2022.

У відповіді, що надійшла з відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП 31.08.2022 за реєстр. №вн 10989/41/13/06/22 зазначено, що наряду поліції «Океан-Т.1.3.» за вищевказаний проміжок часу надійшло три завдання: 1. «Інші наркозлочини» о 13.58. Рапорт про результати відпрацювання подано о 16.23; 2. «Підозріла особа» о 17.54. Рапорт про результати відпрацювання подано о 18.57; 3. «Вбивство» о 19.01. Рапорт про результати відпрацювання подано о 19.39.

Таким чином, у проміжок часу, в який відбувається ситуація із водієм транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_3 , а саме з 17.25 до 17.45 наряд поліції «Океан-Т.1.3» здійснював патрулювання, тобто жодних завдань від чергової частини не надходило, службові завдання самостійно теж не створювалися.

У висновку вказано, що із наявних матеріалів встановлено, що поліцейськими, під час здійснення перевірки документів у особи, що перебувала за кермом транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_3 , як встановлено надалі гр. ОСОБА_16 , виявлено дозвіл на травматичний пістолет. Строк дії даного дозволу закінчився 08.07.2022. Дана інформація підтверджена, під час службового розслідування, витягом з системи ІПНП. Таким чином, вказано у висновку, у гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не було дійсного дозволу на пристрій для відстрілу патронів, ні на патрони до нього. Крім того, дана особа не мала й жодних інших дозволів, які б дозволяли зберігати та перевозити патрони до зброї чи пристроїв. В той же час, поліцейськими, виявлено набої, які вказаний громадянин перевозив у підстаканнику власного транспортного засобу. Те, що вказані патрони, споряджені гумовими за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, поліцейські встановили зі слів самого ж гр. ОСОБА_16 .

Як зазначено у висновку, поліцейськими не проведено візуальний огляд зазначених набоїв. Більше того, поліцейські не володіють спеціальними знаннями, які необхідні для установлення належності патрону до тієї чи іншої зброї. На питання чи є конкретний патрон боєприпасом та до зброї якого виду, системи призначено даний патрон, уповноважений давати відповідь виключно експерт, що передбачено пунктом 4 розділу I Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстицію України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстицію України від 26 грудня 2012 року № 1950/5).

Таким чином, зазначено у висновку, поліцейські, 08.08.2022, виявили у транспортному засобі КІА номерний знак НОМЕР_1 три патрони, у особи, яка не мала при собі дійсного дозволу на зберігання, перевезення жодного із видів зброї та патронів до неї, встановити належність зазначених патронів конкретного виду, поліцейські не могли, оскільки це не входить до їх компетенції. На момент виявлення у гр. ОСОБА_16 , трьох патронів, старший сержант поліції ОСОБА_9 , старший сержант поліції ОСОБА_10 та лейтенант поліції Дмитро Цівка, мали достатньо підстав вважати, що особа вчиняє дії, що можуть бути кваліфіковані як частина перша статті 263 КК України. Однак, не зважаючи на це, не вжили жодних заходів з метою повідомлення та реагування на вказане правопорушення, зокрема не проінформували диспетчера, оперативного чергового про необхідність направлення на місце слідчо-оперативної групи, не доповіли безпосередньому керівнику, тим самим не виконали, покладені на них завдання, передбачені пунктами 2-3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та підпунктом 12 пункту 1 розділу II посадової інструкції інспектора (поліцейського) роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.07.2018 № 3202.

Як вказано у висновку, оскільки, поліцейські, які 08.08.2022 несли службу у складі наряду поліції «Океан-Т.1.3» виявили у транспортному засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 патрони, але не забезпечили їх схоронність та не викликали на Місце СОГ, тим самим не дотрималися вимог частини сьомої статті 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, у висновку вказано, що як встановлено з матеріалів, старший сержант поліції ОСОБА_10 увімкнув портативний відеореєстратор № 474940 о 17.27.40 08.08.2022 та вимкнув його о 17.41.43 08.08.2022; старший сержант поліції ОСОБА_23 вимкнув портативний відеореєстратор № 474926 o 17.41.54 08.08.2022; лейтенант поліції Олександр Цівка портативний відеореєстратор № 471959 вимкнув о 17.43.23 08.08.2022. Таким чином, вказаними діями старший сержант поліції ОСОБА_10 , старший сержант поліції ОСОБА_9 та лейтенант поліції Олександр Цівка порушили вимоги пункту 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції № 1026.

Таким чином, службовим розслідуванням, на основі наявних матеріалів. встановлено, що на момент виявлення у гр. ОСОБА_16 , трьох патронів, поліцейський взводу №1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_7 , мав достатньо підстав вважати, що особа вчиняє дії, що можуть бути кваліфіковані як частина перша статті 263 КК України. Однак, не зважаючи на це, не вжив жодних заходів з метою повідомлення та реагування на вказане правопорушення, зокрема не проінформував диспетчера, оперативного чергового про необхідність направлення на місце СОГ, не доповів безпосередньому керівнику, тим самим не виконав покладені на нього завдання, передбачені пунктами 2-3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 12 пункту 1 розділу I посадової інструкції поліцейського роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.07.2018 №3202.

Крім того, у висновку вказано, що старший сержант поліції ОСОБА_7 , отримав від водія предмети, ззовні схожі на три купюри номіналом по 500 гривень кожна. Службовим розслідуванням встановлено причинно-наслідковий зв`язок між невжиттям належних заходів, щодо повідомлення, про виявлене кримінальне правопорушення, не вжиттям заходів реагування на виявлений дозвіл на зброю, термін дії, якого закінчився та отриманням вищевказаних предметів. Оскільки, поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму, то вищеописані дії є такими, що несумісні з вимогами, що пред`являються до професійних якостей поліцейського Крім того, дані дії є проявом негідної поведінки, адже є такими, що негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, а отже є усі підстави для притягнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 до найсуворішого виду дисциплінарної відповідальності. Старший сержант поліції ОСОБА_7 , спілкуючись із ОСОБА_3 та знаючи, що останній порушує законодавство України, учинив дії спрямовані на не притягнення до відповідальності особи, чим порушив вимоги статтями 38,39, 42 Закону України «Про запобігання корупції», щодо вчинення дій в інтересах держави.

Як вказано у висновку, примусово вмикаючи та вимикаючи портативні відеореєстратори, поліцейські не забезпечили здійснення безперервної відеозйомки, під час несення служби, чим порушили вимоги пункту 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції № 1026.

Подія, що сталася 08.08.2022 за участю поліцейських взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції Олександра Фєтєлі, старшого сержанта поліції ОСОБА_13 та інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Дмитра Цівки негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції України. Крім того, бездіяльність окремих працівників правоохоронних органів підриває рівень довіри населення до поліції, який є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» та свідчить про непрофесіоналізм указаних поліцейських.

У висновку, зокрема, вказано, що 10.08.2022 за вих. № 9585/41/13/03/02-22 надіслано лист до Другого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі- ТУ ДБР), розташованого в м. Миколаєві із відеозаписом для прийняття рішення в межах компетенції. Другим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі- ЄРДР за номером 0000381 вiд 16.08.2022 за частиною ознаками першою кримінального правопорушення, передбаченого статті 368 КК України.

Зважаючи на вищевикладене, у висновку комісія, зокрема, вважала за необхідне за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог ч.1 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.2,3 ч.1 ст.23, ч.7 ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.38,39,42 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.1,2,6,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, п.5 розд.ІІ, пп.2 п.1 розд.VII Інструкції №1026, абз.2,3,6 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179, п.п.5,12,14,18 п.1 розд.ІІ посадової інструкції поліцейського взводу роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.07.2018 року №3202, та як наслідок вчинення дій, що підривають рівень довіри населення до поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції №549 від 01.10.2022 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» (а.с.15-17, 98-100), установлено, що за результатами службового розслідування встановлено, що 08.08.2022 лейтенант поліції ОСОБА_20 , старші сержанти поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_24 виявили транспортний засіб КІА, номерний знак НОМЕР_1 , у якому перебував ОСОБА_17 , який пред`явив недійсний дозвіл на травматичну зброю та в якого виявили три набої до травматичної зброї. Маючи достатньо підстав уважати, що особа вчиняє дії, які можуть бути кваліфіковані за частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, лейтенант поліції ОСОБА_20 , старші сержанти поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_24 не відреагували належно на правопорушення, зокрема не поінформували диспетчера, оперативного чергового про необхідність направлення на місце події слідчо-оперативної групи, не доповіли безпосередньому керівнику, тим самим не виконали покладені на них завдання, передбачені пунктами 2 і 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того, 08.08.2022 старший сержант поліції ОСОБА_24 спілкуючись із ОСОБА_3 та знаючи, що останній порушує законодавство України, учинив дії, спрямовані на непритягнення до відповідальності особи, чим порушив вимоги статей 38, 39, 42 Закону України «Про запобігання корупції» щодо вчинення дій не в інтересах держави. Установлено також, що, порушуючи вимоги підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція № 1026), лейтенант поліції ОСОБА_20 , старші сержанти поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_24 не забезпечили проведення безперервної відеофіксації.

Як вказано в наказі, подія, що сталася 08.08.2022 за участю поліцейських взводу № 1 роти ТОР УПЦ в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_25 , старшого сержанта поліції ОСОБА_26 та інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_27 негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції України. Крім того, бездіяльність окремих працівників правоохоронних органів підриває рівень довіри населення до поліції, який є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» та свідчить про непрофесіоналізм указаних поліцейських.

Пунктом 1 Наказу Департаменту патрульної поліції №549 від 01.10.2022 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», наказано, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог ч.1 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.2,3 ч.1 ст.23, ч.7 ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.38,39,42 Закону України «Про запобігання корупції», п.п.1,2,6,11,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, п.5 розд.ІІ, пп.2 п.1 розд.VII Інструкції №1026, абз.2,3,6 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179, п.п.5,12,14,18 п.1 розд.ІІ посадової інструкції поліцейського взводу роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.07.2018 року №3202, відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Згідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 25.10.2022 №1349 о/с «По особовому складу» (а.с.18), відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», наказано звільнити зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування з 25 жовтня 2022 року.

Вважаючи п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 01.10.2022 року №549 та наказ ДПП від 25.10.2022 №1349о/с в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно ст. 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580).

Згідно ст. 3 вказаного Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна, в розумінні Дисциплінарного статуту, є дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п.1,2,6,11,13 ч.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Так, однією з підстав для прийняття спірних наказів є не вжиття позивачем необхідних заходів після виявлення в транспортному засобі патронів.

Згідно з п.2,3 ч.1 ст.23 Закону №580 поліція відповідно до покладених на неї завдань:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

Згідно з п.п.5,12,14,18 п.1 розд.ІІ посадової інструкції поліцейського взводу роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.07.2018 №3202 основними завданнями діяльності інспектора взводу роти ТОР є:

припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

разом з іншими підрозділами Національної поліції, приймати участь y попередженні, правопорушень:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського;

у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення працівниками Управління негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу Управління, і вжити заходів щодо його запобігання та припинення;

Згідно з абз.2,3,6 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Так, відповідно до п.5 розд.1 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07.07.2017 № 575 та зареєстрованої в Міністерствіюстиції України31 липня 2017 р.за № 937/30805 швидке та повне розслідування і розкриття кримінальних правопорушень досягається шляхом поєднання зусиль усіх органів та підрозділів поліції, забезпечення належного рівня їх взаємодії відповідно до вимог законодавства щодо отримання, збирання, накопичення та використання інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розслідуванню і розкриттю, що є невід`ємним завданням для всіх працівників поліції.

Безпосередню організацію роботи зі збору інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події та факти, які можуть сприяти їх розслідуванню і розкриттю, та контроль за перевіркою зазначеної інформації здійснює керівник органу, підрозділу поліції.

Відповідно до абз.1 п.12.12 глави 12 розд.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованої в в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077 зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо), про що повідомляються органи поліції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані.

Пунктом п.12.12 глави 12 розд.2 даної Інструкції визначено, що під час перенесення або перевезення вогнепальна, пневматична зброя має бути у розрядженому стані та знаходитися у спеціальному чохлі, кейсі, футлярі тощо. Під час перенесення або перевезення зброї та боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв та патронів до них власник зобов`язаний мати при собі дозвіл органу поліції на право зберігання та носіння такої зброї, основних частин зброї та пристроїв.

Згідно з п.2 розд.І Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами*).

Відповідно до ст.263 Кримінального кодексу України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу - караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю», бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами бойовими припасами визнаються патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів.

Патрони та набої до гладкоствольної мисливської зброї, а також патрони, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, не є предметом злочинів, передбачених статтями 262, 263 КК

За твердженням позивача, він має достатньо знань та навичок аби відрізнити споряджений гумовий снаряд від металевого чи іншого, та як відповідно до Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2016 №50 позивач за період проходження служби в поліції на постійній основі проходив навчання з вогнепальної підготовки, складав підсумкову перевірку та має спеціальну підготовку із знання матеріальної частини зброї, порядку і правил її застосування, заходів безпеки при проводженні з нею, яка обов`язкова для кожного поліцейського.

В той же час, відповідно до службової характеристики командира взводу №2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Вадима Дубинського щодо ОСОБА_1 (а.с.145), останній теоретично та практично підготовлений посередньо; над вивченням адміністративного законодавства України та нормативно-правових актів, які регламентують діяльність Національної поліції України та патрульної поліції проявляє незацікавленість.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача по те, що на питання чи є конкретний патрон боєприпасом та до зброї якого виду, системи призначено даний патрон, уповноважений давати відповідь виключно експерт, що передбачено пунктом 4 розділу I Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстицію України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстицію України від 26 грудня 2012 року № 1950/5).

Крім того, як вже встановлено судом, працівниками поліції, під час поверхневого огляду транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 (бардачку та підлоконтника), зокрема, виявлено патрони та прострочений дозвіл на травматичну зброю.

З досліджених відеозаписів вбачається, що вилучення даних патронів не проводилось та що за результатами візуального огляду вищевказані особи дійшли висновку, що це набою до травматичної зброї.

При цьому з портативного відеореєстратора №474940 вбачається, що ОСОБА_1 при огляді знайдених патронів знаходився зі сторони водія, який сидів за кермом, під час огляду патрони ні водій, ні поліцейський у руки не брав, зближення з метою їх більш детального огляду не здійснював, ознак за якими він встановив, що вони є набоями до травматичної зброї не оголошував.

Суд зазначає, що відповідно до ч.5,ч.6, ч.7 ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону.

Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу.

При виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України.

В той же час, під час візуального огляду патронів, вони не демонструвались водієм транспорного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 .

Тобто, навіть за наявності у позивача спеціальних знань у відповідній сфері, він не досліджуючи патрони, оглядаючи їх за місцем їх знаходження (підстаканнику), не мав достатніх підстав стверджувати, що дані набої очевидно не є боєприпасами в розумінні ст.263 Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що позивач не вжив жодних заходів з метою повідомлення та реагування на вказане правопорушення, зокрема не проінформував диспетчера, оперативного чергового про необхідність направлення на місце слідчо-оперативної групи, не доповів безпосередньому керівнику, тим самим не виконав, покладені на нього завдання, передбачені пунктами 2-3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та підпунктом 12 пункту 1 розділу II посадової інструкції інспектора (поліцейського) роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.07.2018 № 3202.

Ще однією підставою для прийняття відповідачем спірних наказів є порушення ОСОБА_1 положень Закону України «Про запобігання корупції» та Інструкції №1026.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції, на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

Згідно п. 4 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Нормами п. 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що поліцейський повинен забезпечити ведення безперервної відеозйомки виконання своїх службових обов`язків, поряд цим вважає, що сам тільки факт не увімкнення боді-камери не може бути підставою для звільнення зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Щодо часу увімкнення портативного відеореєстратора №474940, то суд зазначає, що з відеозапису даного пристрою (двохвилинний передзапис) вбачається, що його увімкненню передував прийом їжі поліцейським, що повністю узгоджується з положеннями Інструкції.

Водночас, як вже встановлено судом, згідно портативного відеореєстратора №474940 старший сержант поліції ОСОБА_10 після перевірки транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 та поверхневого огляду, залишився з водієм та вимкнув портативний відеореєстратор №474940, про що свідчить звуковий сигнал.

В той же час, після вимкнення портативного відеореєстратора №474940, про що свідчить звуковий сигнал, позивач продовжив спілкування з водієм транспортного засобу.

Оскільки таке спілкування не пов`язане з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо), припинення фіксації є порушенням вимог вищевказаної Інструкції.

В той же час, відеозапис фактично не припиняється, оскільки, як пояснено відповідачем, надалі відбувається двохвилинний післязапис.

Так, з даного післязапису судом встановлено, що водій ( ОСОБА_17 ) попрямував до водійських дверей, сів на передня сидіння транспортного засобу КІА номерний знак НОМЕР_1 та до нього підійшов старший сержант поліції ОСОБА_10 . Водій ( ОСОБА_17 ) дістав із сумки предмети, ззовні схожі на грошові кошти (час на портативному відеореєстраторі № 474940 - 17.42.07), порахував їх та передав три предмети, у вигляді купюр грошових коштів номіналом по 500 гривень кожна, у праву руку старшого сержанта поліції ОСОБА_13 , при цьому уточнюючи «нормальна?» (мовою оригіналу). На що ОСОБА_10 відповідає: «нормальна» (Мовою оригіналу) та зім`яв вказані предмети у руці.

З подальшого після запису вбачається, що старший сержант поліції ОСОБА_10 повернувся до службового транспортного засобу де вже знаходились старший сержант поліції ОСОБА_19 та лейтенант поліції Цівка Д.

За твердженням позивача, вказані грошові кошти ним отримані та передані особі, яка є водієм евакуатора.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність у позивача як працівника поліції прав чи обов`язків здійснювати посередницьку діяльність щодо передачі грошових коштів третім особам під час несення служби та виконання посадових обов`язків.

Крім того, вказані обставини були спростовані самим же водієм, які такі грошові кошти передавав.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: поліцейські.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах.

Статтею 42 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що твердженні відповідача про порушення позивачем вимог ст.ст.38,39,42 Закону України «Про запобігання корупції» також є обґрунтованими.

З точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення позивачем вищевказаних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Департаменту патрульної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів поліції з боку суспільства.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96).

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №320/3085/20 працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Оцінюючи у означеному аспекті підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суд зважає на те, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку склалися у дні повномаштабного вторгнення рф на територію України.

Суд зазначає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни.

Комісія встановила всіх обставин події та довела порушення службової дисципліни саме позивачем щодо стверджуваного.

В той же час, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.

Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, що неодноразово були викладені у постановах, зокрема від 14.02.2018 у справі № 802/1142/16-а, від 02.05.2018 у справі № 802/1157/17-а та ін.

Тому суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен довести те, що факт відсутності відео фіксації зумовив значні та невідворотні негативні наслідки.

З аналізу матеріалів службового розслідування, в яких визнано дії позивача протиправними, та під час розгляду справи вбачається, що такі дії позивача призвели до неповоротних наслідків, отримання грошових коштів від водія, що могло сформувати у останнього уявлення про наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями поліцейських та вручення даних коштів.

За таких обставин, суд вважає, що висновки службового розслідування відповідають фактичним обставинам справи, а дії позивача не відповідають вимогам законодавства, яким визначені основні обов`язки поліції.

Наведене свідчить про ігнорування та недотримання вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», а також безвідповідальне відношення до своїх функціональних обов`язків.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, застосовного до позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

Що стосується цієї справи, то немає свідчень того, що під час розгляду справи існували будь-які керівні принципи та практика, які б встановлювали послідовне та обмежувальне тлумачення поняття «порушення присяги».

Суд враховує, що дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

З матеріалів дисциплінарної справи судом встановлено наявність доречних аргументів на користь твердження щодо дискредитації органів Національної поліції України зі сторони позивача.

Під час службового розслідування відповідачем здобуто належні докази на підтвердження того, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, наведено докази недодержання позивачем приписів Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, які негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та дають можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби.

Таким чином, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 01.10.2022 року №549 в частині притягнення поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу ДПП від 25.10.2022 року №1349о/с в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №1 роти тактикооперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ; зобов`язання Департаменту патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 25.10.2022 року; стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.10.2022 року по день поновлення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач- Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул.Федора Ернста, буд. 3, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.