Справа № 440/8/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни у справі №440/8/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України, зазначивши третьою особою на стороні позивача: ОСОБА_2 ; третіми особами на стороні відповідача: 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 , 3) Виконавчий комітет Решетилівської міської ради (Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради).

У позові ОСОБА_1 просила про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, а саме: про визнання наказу Міністерства юстиції України № 3087/7 від 25.11.2022 "Про залишення скарги без розгляду по суті" протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3087/7 від 25.11.2022 "Про залишення скарги без розгляду по суті" і зобов`язання Міністерства юстиції України під час нового розгляду скарги ОСОБА_1 від 11.11.2022 на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, утриматися від відмови за спливом строку для подання скарги на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором до Міністерства юстиції України.

Позовна заява сформована в системі "Електронний суд" 31.12.2022 та зареєстрована канцелярією суду 02.01.2023 за вх. №20/23.

Також ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" було подано до Полтавського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову, в якій заявниця просила суд забезпечити позов шляхом заборони іншим особам вчиняти дії стосовно житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 242); земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0106 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 242) та квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 242).

Заява про забезпечення позову сформована в системі "Електронний суд" 31.12.2022 та зареєстрована канцелярією суду 02.01.2023 за вх. №57/23.

09.01.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Т.С. від розгляду справи №440/8/23.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, заявниця зазначила, що суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С. має пряму заінтересованість у результаті розгляду справи. Доказами прямої заінтересованості судді Канигіної Т.С. у результаті розгляду адміністративної справи заявниця зазначає, що суддя Канигіна Т.С.: фактично заблокувала третю особу на стороні позивача ОСОБА_2 , бо в її Електронному кабінеті ЄСІТС немає справи № 440/8/23; у Електронний кабінет позивача ЄСІТС подає одну інформацію, а на портал Судова влада України - іншу: у Електронному кабінеті позивача є недостовірна інформація, що позивач подала тільки три однакові позови, які мають іншу назву, ніж позов ОСОБА_1 та немає інформації про забезпечення позову, заяви про виправлення описки та заяви про відвід судді, а на порталі Судова влада України видно, що позивач подавала і адміністративний позов, і заяву про забезпечення позову, і заяви про відвід судді; на всіх процесуальних документах, які формує позивач у системі "Електронний суд", не відображається суддя Канигіна Т.С. - а в Електронний кабінет Міністерства юстиції України подає всю інформацію, яка повинна бути в Електронному кабінеті позивача, у т.ч. і позовну заяву, яка в Електронному кабінеті Міністерства юстиції України до відкриття провадження не повинна бути. З малою ймовірністю, але можливо, суддя Канигіна Т.С. в інший протиправний спосіб надала можливість відповідачу створити доказ, на підставі якого відмовити у задоволенні позову. Направлення позивачу 02.01.2023 листа через 38 днів після прийняття оскаржуваного наказу в один день із реєстрацією позову в суді - належний, допустимий, достовірний і достатній доказ прямої заінтересованості судді Канигіної Т.С. у результаті розгляду адміністративної справи.

Згідно з частинами 3, 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року (суддя Канигіна Т.С.) для вирішення питання про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України /а.с. 130-132/.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 січня 2023 року головуючим суддею з розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни у справі №440/8/23 визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Шевякова І.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2023 року.

Відповідно до частин 8, 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни у справі №440/8/23 в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни у справі №440/8/23, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Craxi v. Italy" від 7 грудня 2000 року зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Мироненко та Мартиненко проти України". У пунктах 66, 67 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі "Бочан проти України" вказав, що Суд далі нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі "Білуха проти України" від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Отже, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Заявницею зазначено, що ЄСІТС в Електронний кабінет Міністерства юстиції України подає всю інформацію, яка повинна бути в Електронному кабінеті позивача, у т.ч. і позовну заяву, яка в Електронному кабінеті Міністерства юстиції України до відкриття провадження не повинна бути.

Пунктом 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі за текстом - Положення), передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Відповідно до пункту 4 цього Положення власником програмного забезпечення ЄСІТС є держава в особі Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України). ЄСІТС працює на базі основного та резервного (резервних) центрів обробки даних. Організаційне та фінансове забезпечення створення і функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС здійснює ДСА України, яка несе відповідальність за їх належне функціонування та забезпечення захисту інформації.

Згідно з пунктом 6 Положення відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", процесуального законодавства України ЄСІТС забезпечує: 6.1) ведення електронного діловодства, в тому числі рух електронних документів у межах відповідних органів та установ та між ними, реєстрацію вхідних і вихідних документів та етапів їх руху; 6.2) централізоване захищене зберігання судових справ, процесуальних, інших документів та інформації в єдиній базі даних; 6.3) захищене зберігання, автоматизовану аналітичну і статистичну обробку інформації; 6.4) збереження судових справ та інших документів в електронному архіві; 6.5) обмін документами та інформацією (надсилання та отримання документів та інформації, спільна робота з документами) в електронній формі між судами, іншими органами та установами в системі правосуддя, учасниками судового процесу, а також проведення відеоконференції в режимі реального часу; 6.6) автоматизацію роботи судів, органів та установ у системі правосуддя, в тому числі автоматизоване формування в режимі реального часу основних аналітичних показників діяльності; автоматизацію процесів ведення бухгалтерського, статистичного, кадрового обліку, формування та консолідації фінансової, статистичної та управлінської звітності; автоматизацію процесів планування та виконання бюджетів; 6.7) формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) в електронній формі; 6.8) віддалений доступ користувачів ЄСІТС до будь-якої інформації, що в ній зберігається, в електронній формі відповідно до диференційованих прав доступу; 6.9) визначення судді (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи у порядку, встановленому процесуальним законом; 6.10) визначення присяжних для судового розгляду із числа осіб, які внесені до списку присяжних; 6.11) відбір кандидатури арбітражного керуючого у справах про банкрутство; 6.12) розподіл справ у Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, їх органах; 6.13) аудіо- та відеозапис судових засідань, засідань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя, її органів, транслювання їх в інтернеті в порядку, визначеному законом; 6.14) ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; 6.15) ведення Єдиного державного реєстру виконавчих документів; 6.16) функціонування вебпорталу судової влади України, вебсайтів Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 6.17) функціонування єдиного контакт-центру для управління запитами, іншими зверненнями; 6.18) можливість автоматизованої взаємодії ЄСІТС з іншими автоматизованими, інформаційними, інформаційно-телекомунікаційними системами органів та установ у системі правосуддя, органів правопорядку, Національної асоціації адвокатів України, Міністерства юстиції України та підпорядкованих йому органів та установ, інших органів та установ; 6.19) можливість учасникам справи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; 6.20) інші функції, передбачені цим Положенням.

Відповідно до пункту 24 Положення підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

Згідно з пунктом 26 Положення електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

У пункті 29 Положення зазначено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Відповідно до пункту 37 Положення підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства.

До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

З урахуванням наведених приписів Положення передбачено, що підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

Суд підкреслює, що таке надсилання є автоматичним і забезпечується програмними засобами без участі головуючого судді, воно не залежить від судді й не потребує втручання судді. Тому в даному разі суддя не має стосунку до надсилання документів до зареєстрованих Електронних кабінетів користувачів ЄСІТС. Аналогічно суддя не має відношення до формування відомостей на веб-порталі "Судова влада України", який заповнюється за допомогою програмних засобів автоматично.

Стосовно доводу заявниці про те, що суддя Канигіна Т.С. фактично заблокувала третю особу на стороні позивача ОСОБА_2 , бо в її Електронному кабінеті ЄСІТС немає справи № 440/8/23, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Проте станом на 18.01.2023 ухвала про залучення третіх осіб до участі у справі №440/8/23 судом не постановлена, отже, зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві як треті особи станом на 18.01.2023 не набули статусу учасників справи.

При цьому, згідно з довідками про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що документи в електронному вигляді доставляються до електронного кабінету ОСОБА_2 .

Крім того, через систему "Електронний суд" 05.01.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 від 05.01.2023 про відвід судді Полтавського окружного адміністративного суду Канигіної Т.С від розгляду справи №440/8/23.

Отже, посилання заявниці на "фактичне заблокування" третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 є необґрунтованим.

Припущення заявниці про те, що з малою ймовірністю, але можливо, суддя Канигіна Т.С. в інший протиправний спосіб надала можливість відповідачу створити доказ, на підставі якого відмовити у задоволенні позову; направлення позивачу 02.01.2023 листа через 38 днів після прийняття оскаржуваного наказу в один день із реєстрацією позову в суді - належний, допустимий, достовірний і достатній доказ прямої заінтересованості судді Канигіної Т.С. у результаті розгляду адміністративної справи, не підтверджено ніякими доказами, тому є необґрунтованим.

При цьому, відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Канигіної Т.С., інших підстав, визначених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які могли б бути підставою для відводу судді Канигіної Т.С., позивачем ОСОБА_1 не надано та судом не встановлено.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни у справі №440/8/23 необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Канигіної Тетяни Сергіївни у справі №440/8/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Шевяков