Справа № 580/2743/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року справа № 580/2743/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач 2) та Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області області (далі відповідач 3), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу роботи позивача, що дає право на отримання пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи в колгоспі "Победа" Рибницького району Молдавської ССР з 05.05.1987 по 11.04.1994;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботи позивача, що дає право на отримання пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , а саме з 05.05.1987 по 11.04.1994 та призначити їй пенсію за віком з 14.03.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 22.02.2022 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, листом від 20.05.2022 №2581-2386/Г-02/8-2300/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача, що на її заяву від 22.02.2022 винесено рішення від 20.04.2022 року № 07 про відмову в призначенні пенсії, оскільки недостатньо стажу для призначення пенсії через те, що період роботи в колгоспі Победа Рибницького району Молдавської ССР з 05.05.1987 по 11.04.1994 не зарахований до трудового стажу через відсутність відтиску печаток за кожен рік роботи.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 26.07.2022 відзив, в якому зазначив, що подані позивачем заяви про призначення пенсії за віком розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності та прийняті рішення про відмову у перерахунку пенсії. Вказав, що рішень щодо відмови позивачу в зарахуванні до її страхового стажу періодів роботи в колгоспі "Победа" Рибницького району Молдавської ССР з 05.05.1987 по 11.04.1994 не приймав. Відтак, вважає, що належними відповідачами у даній справі є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області області.

Ухвалою від 01.08.2022 залучено до участі в даній адміністративній справі в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою від 12.08.2022 постановлено розгляд даної адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою продовжено процесуальний строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області додав до суду 22.08.2022 відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що підстав для визнання протиправними дій пенсійного органу щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу роботи позивача, що дає право на отримання пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи в колгоспі «Победа» Рибницького району Молдавської ССР з 05.05.1987 по 11.04.1994 та зобов`язання відповідача 1 зарахувати до її страхового стажу роботи зазначений періоди роботи згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 та призначити їй пенсію за віком з 14.03.2022 немає.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області додав до суду 05.09.2022 відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказавши, що страховий стаж позивача становить 26 років 4 місяці 12 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. При розрахунку страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі Победа з 05.05.1987 по 11.04.1994, оскільки у розділі Трудова участь в колективному господарстві на стор. 19 трудової книжки НОМЕР_1 підстави внесення записів відсутні. Для зарахування періоду роботи з 05.05.1987 по 11.04.1994 року необхідно надати уточнюючу довідку та довідку про реорганізацію колгоспу. Відповідач 3 прийняв рішення №07 від 20.04.2022, яким відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Ухвалою від 14.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Вказаною ухвалою постановлено подальший розгляд даної справи здійснювати за правилами письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 03.06.1987 ОСОБА_1 з 05.05.1987 прийнята в члени колгоспу Победа Рибницький район Молдовська РСР (наказ № 10 від 03.06.1987) та 11.04.1994 вийшла із членів колгоспу за власним бажанням (наказ № 4 від 11.04.1994).

Відповідно до розділу Трудова участь у колективному господарстві зазначеної трудової книжки колгоспника прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в колективному господарстві: 1987 рік 186 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 186 днів; 1988 рік 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 293 днів; 1989 рік 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 302 днів; 1990 рік 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 314 дні; 1991 рік 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 315 днів; 1992 рік 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 314 днів; 1993 рік 200 днів, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 301 день; 1994 рік 73 дні, виконання річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві 73 дні.

22.02.2022 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 07 від 11.04.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що період роботи в колгоспі Побєда згідно з трудовою книжкою колгоспника від 03.06.1987 НОМЕР_1 з 05.05.1987 по 11.04.1994 не зараховано до страхового стажу, оскільки не вказано час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні). При цьому встановлено, що страховий стаж позивача становить 26 років 4 місяців 12 днів.

14.04.2022 позивач повторно звернулася із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 07 від 20.04.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу відмовлено у призначенні пенсії, посилаючись на те, що при розрахунку страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі Победа з 05.05.1987 по 11.04.1994, оскільки у розділі Трудова участь в колективному господарстві на стор. 19 трудової книжки НОМЕР_1 підстави внесення записів відсутні. У спірному рішенні також вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 4 місяців 12 днів.

Листом № 2581-2386/Г-02/8-2300/22 від 20.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача, що за результатами розгляду її заяви від 22.02.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду в Полтавській області прийнято рішення №07 від 20.04.2022 про відмову у призначенні пенсії. Також відповідач 1 зазначив, що на повторну заяву позивача від 14.04.2022 листом № 2600-0205-8/41966 від 27.04.2022 повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком. Причинами відмов відповідно до спірних рішень є незарахування позивачу періоду її роботи в колгоспі Победа Рибницького району Молдавської області ССР з 05.05.1987 до 11.04.1994. Крім того, відповідач 1 зазначив у листі, що підтвердити цей період можливо за умови надання уточнюючої довідки та довідки про реорганізацію. Проте, натепер Рибницький район знаходиться на території невизнаного Придністров`я. Тому, будь-які органи, їх посадові та службові особи на цій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначенні в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Вважаючи відмову в призначенні пенсії протиправною, позивач звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Закон №1058-ІV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв у кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Аналіз вказаної норми вказує, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі визначено певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Згідно п.п. 1, 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975р. №310 "Про трудові книжки колгоспників" (далі - Постанова № 310), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до п.п. 5, 6 Постанови № 310, до трудової книжки колгоспника вносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою. Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови № 310).

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637.

Як вбачається судом із рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 07 від 11.04.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що не вказано час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Із спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №07 від 20.04.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. До страхового стажу не зараховано період роботи позивача в колгоспі Победа з 05.05.1987 по 11.04.1994, оскільки у розділі Трудова участь в колективному господарстві на стор. 19 трудової книжки НОМЕР_1 підстави внесення записів відсутні.

Судом із аналізу трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 вбачається, що позивач працювала у період не зарахований відповідачами з 05.05.1987 по 11.04.1994 в колгоспі «Побєда», що засвідчено підписами уповноваженої особи та печаткою.

У трудовій книжці колгоспника в розділі «Трудова участь у колективному господарстві» містяться відомості стосовно відпрацьованого часу, зокрема суд встановив, що позивач відпрацювала більше днів ніж встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві, визначений у графі «Прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в колективному господарстві». Таким чином, зазначена трудова книжки колгоспника містить необхідні записи виконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів у народному господарстві.

Вищезазначене свідчить, що записами в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 03.06.1987 зафіксовано стаж роботи позивача за період з з 05.05.1987 по 11.04.1994.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через неналежну організацію ведення обліку трудової книжки роботодавцем.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 03.06.1987, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить необхідні записи про виконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів у народному господарстві, та у повному обсязі підтверджує наявність трудового стажу позивача за період з 05.05.1987 по 11.04.1994 в колгоспі Победа, вказаний період належить зарахувати до страхового стажу позивача.

З огляду на встановлені в ході розгляду цієї справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність дій Головних управлінь Пенсійного фонду України в Хмельницькій та Полтавській областях щодо не зарахування до стажу роботи позивача вказаного періоду її роботи та, як наслідок, про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 05.05.1987 по 11.04.1994.

Згідно оскаржуваних рішень судом вбачається, що відповідачами 2, 3 підтверджується страховий стаж позивача в обсязі 26 років 4 місяці 12 днів.

Таким чином, беручи до уваги правові висновки суду в цьому рішенні щодо необхідності зарахування до страхового стажу позивача період її роботи з 05.05.1987 по 11.04.1994, суд вбачає наявність у позивача необхідного страхового стажу у обсязі, що перевищує 29 років для призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, суд врахував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивачу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки або інших бухгалтерських/кадрових документів. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці або бухгалтерських/кадрових документах.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки або бухгалтерських/кадрових документах.

У даному випадку, суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці колгоспника зроблено чітко та зрозуміло, відсутні ознаки підчисток та підробок, доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

За наведених обставин, суд вважає, що питання позивача про призначення пенсії за віком було розглянуто формально та не враховані усі обставини, які мають значення.

Щодо набуття позивачем права на призначення пенсії, суд врахував таке.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд встановив, що позивач досягла 60 річного віку 13.03.2022. Наявні докази у матеріалах справи вказують на те, що із заявою про призначення пенсії за віком позивач вперше звернувся до відповідача - 22.02.2022, скориставшись своїм правом на звернення за призначенням пенсії за місяць до досягнення пенсійного віку відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із чим, згідно з вказаними вище приписами ст. 45 Закону №1058, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058 із 14.03.2022 - наступного дня після досягнення нею пенсійного віку.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість прийнятих рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 07 від 11.04.2022 та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області № 07 від 20.04.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю 29 років страхового стажу, та як наслідок про необхідність визнання їх протиправними та скасування.

Щодо позовних вимог про зобов`язання пенсійний орган призначити позивачу пенсію, суд зазначає наступне.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межахзакону, можливість застосувати нормизаконута вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідалозакону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена. Призначення пенсії за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України. Суд не має права перебирати на себе функції органів пенсійного фонду щодо призначення пенсії, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, отже, підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне, для повного та належного захисту прав позивача, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 22.02.2022 про призначення пенсії за віком, та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, враховуючи, що саме цей пенсійний орган прийняв перше спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу за результатами розгляду її заяви від 22.02.2022.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 139 КАС України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Враховуючи, що позов належить задовольнити частково, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 07 від 11.04.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області № 07 від 20.04.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Г. Чекірди, буд. 10, код ЄДРПОУ - 21318350) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), який дає право на пенсію за віком, період її роботи з 05.05.1987 по 11.04.1994 в колгоспі Победа.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Г. Чекірди, буд. 10, код ЄДРПОУ - 21318350) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 22.02.2022 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу спірний період та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Г. Чекірди, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 248 грн. 10 коп. (двісті сорок вісім) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 248 грн. 10 коп. (двісті сорок вісім) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ