Справа № 140/7895/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7895/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до виконавчого комітету Ковельської міської ради з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні інформації щодо запиту на інформацію від 14.11.2022 (позовна вимога 1);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути та надати позивачу точну та повну достовірну інформацію щодо запиту на інформацію від 14.11.2022 в порядку, визначеному чинним законодавством України (позовна вимога 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовим запитом про надання публічної інформації. Однак, 22.11.2022 отримав від відповідача часткову відповідь у надані інформації. У відповіді на запит виконавчий комітет Ковельської міської ради не надав інформацію щодо пункту 2, 3 запиту позивача, що означає надання неповної інформації.

Позивач не погоджується із відповіддю виконавчого комітету Ковельської міської ради щодо запитуваної інформації та вважає вказану відмову у наданні публічної інформації протиправною.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 22.12.2022 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що на виконання норм ч.5 ст.6, ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач у листі від 22.11.2022 №5068/3.23/2-22 надав вичерпну відповідь п.1 запиту про надання інформації ОСОБА_1 від 16.11.2022 №53/3.23/1-22, що отримання заробітної плати посадовими особами органу місцевого самоврядування, які перебувають у трудових відносинах, врегульоване Законом України «Про оплату праці», Постановою Кабінету Міністрів України юридичного відділу виконавчого комітету Ковельської міської ради отримують заробітну плату у відповідності до займаних посад.

Представник відповідача зазначив, що у пунктах 2, 3 запиту від 16.11.2022 №53/3.23/2-22 запитувач інформації не вказав реквізити чи зміст документа, який він має намір отримати від розпорядника інформації, тому позивачу було роз`яснення чому саме розпорядник інформації - виконавчий комітет Ковельської міської ради не може задовольнити пункти 2, 3 запиту від 16.11.2022 №53/3.23/2-2. Оскільки , звернення до розпорядника публічної інформації, для відповіді на яке таку інформацію спочатку необхідно створити, не є інформаційним запитом.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Ковельської міської ради із письмовим запитом про надання публічної інформації.

16.11.2022 даний запит був зареєстрований за вхідним номером №53/3.23/2-22.

22.11.2022 виконавчим комітетом Ковельської міської ради було надано відповідь №5068/3.23/2-22, яка отримана позивачем.

Позивач, вважає, що відповідь надано не повному обсязі, тому вважає, що відмова у надані інформації стосовно пунктів 2, 3 запиту є протиправною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

У статті 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII далі - Закон №2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, приписи чинного законодавства надають будь-якій фізичній особі звернутися до відповідного розпорядника публічної інформації із запитом про надання інформації.

При цьому Законом №2939-VI регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Відповідно до положень статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч.1 ст.3 Закону №2939-VI).

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України №2939-VI право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит.

Згідно з приписами частин першої, другої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У статті 13 Закону №2939-VІ закріплено, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях:

- уся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону №2939-VІ);

- інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

- інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону №2939-VІ).

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Така інформація є відкритою і розкривається необмеженому колу осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу не надана відповідь на пункт 2 запиту позивача щодо надання інформації про кількість складених у період з 01.01.2022 по день отримання даного запиту та направлених юридичним відділом Ковельської міської ради процесуальних документів до судів будь-якого рівня та інстанцій в яких Ковельська рада бере участь, та пункту 3 про кількість справ, які супроводжують працівники юридичного відділу Ковельської міської ради у судах.

Виконавчим комітетом Ковельської міської ради 22.11.2022 №5068/3.23/2-22 було надано відповідь на запит у якому повідомляється,що відповідач не має обов`язку володіти запитуваною інформацією. Тобто, відповідач вказав, що не створював будь-якими засобами й на будь-яких носіях цієї інформації.

Статтею 22 вищезазначеного Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено право розпорядника інформації відмовити в задоволенні запиту, якщо:

- розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

- інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

- особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

- не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Тобто, законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні запиту на отримання публічної інформації.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У той же час, якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям відображеності та задокументованості і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 522/817/15-а та від 06.09.2019 у справі № 128/4752/15-а.

З урахуванням наведеного, суд встановив, що звернення до розпорядника публічної інформації для відповіді на яке таку інформацію спочатку необхідно створити, не є інформаційним запитом.

У рішенні №5-рп від 05.03.2003(справа про звернення народних депутатів України до Національного банку України) зазначив, що у разі надходження запитів або звернень, зміст яких не відповідає закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у звернені. Це випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те що відповідь виконавчого комітету Ковельської міської ради від 22.11.2022 №5068/3.23/2-22 є правомірною, оскільки відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Тому з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Ковельської міської ради (45001, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 73, )

Суддя В.В. Дмитрук