Справа № 120/4855/22
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 січня 2023 р. Справа № 120/4855/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

В суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену листом від 01.06.2022 №4265-3842/Б-02/8-0200/22, у неврахуванні при обрахунку пенсії стажу роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 та довідок про заробітну плату №25/437 від 01.06.2021, №25/438 від 01.06.2021;

- зобов`язати відповідача з 04.10.2021 зарахувати стаж роботи 17.12.1993 по 08.02.2000 та здійснити з 04.10.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату №25/437 від 01.06.2021, №25/438 від 01.06.2021 за період роботи з 1993 по 2000 роки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ГУ ПФУ у Вінницькій області йому з 04.10.2021 призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак при обрахунку розміру пенсії відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 та не враховано заробітну плату за період роботи з 1993 по 2000 роки, відповідно до довідок про заробітну плату №25/437 від 01.06.2021, №25/438 від 01.06.2021. Із такою відмовою пенсійного органу позивач не погодився, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Представник відповідача подав на адресу суду відзив на позовну заяву згідно якого просить у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказав, що з метою дотримання вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для підтвердження достовірності видачі довідкок про заробітну плату №25/437 від 01.06.2021, №25/438 від 01.06.2021 за період з 1993 року по 2000 рік, було направлено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо проведення акту зустрічної перевірки про підтвердження сплату позивачем страхових внесків за вказаний період. Відповіді щодо проведення акту перевірки заробітної плати не надходило.

Крім цього, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 року у ОАО "Аоктинафтогазбуд" у зв`язку із відсутність у записі про звільнення трудовій книжці номеру та дати наказу про звільнення, що став підставою для внесення такого запису. З метою надання допомоги у витребуванні необхідної довідки для зарахування до стажу вказаного періоду роботи, було направлено запити до Управління Пенсійного фонду РФ в м. Новий Уренгой за №0200-0212-8/27463 від 05.05.2021, та до ОАО "Аоктинафтогазбуд" м. Надим №0200-0220-10/80339 від 07.12.2021. Однак, відповіді не надходило.

На переконання представника відповідача, відсутні законні підстави для зарахування періоду роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 до стажу для призначення пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 04.10.2021 отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12.05.2021 позивач звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії.

Листом від 01.06.2022 відповідачем надано відповідь на звернення ОСОБА_2 . Зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 в Акціонерному товаристві відкритого типу "Арктикнафтогазбуд", оскільки в записі про звільнення відсутній номер та дата наказу про звільнення, що є підставою для такого запису.

З метою надання допомоги у витребуванні необхідної довідки про зарахування до стажу вказаного періоду роботи , було направлено запит до Управління Пенсійного фонду РФ в м. Новий Уренгой №0200-0212-8/24463 від 05.05.2021та до ОАО "Арктикнафтогазбуд" м. Надим №0200-0220-10/80339 від 07.12.2021, однак відповіді не надходило.

Виходячи з зазначеного відповідачем вказано, що перерахунок пенсії позивача буде здійснений після надходження акту зустрічної звірки та у разі підтвердження даних про сплату страхових внесків до ПФ РФ, зазначених у довідках №25/437 та №25/438 від 01.06.2021, виданих АТ "Арктикнафтогазбуд".

Вважаючи, що при призначенні пенсії відповідач протиправно не врахував довідки про заробітну плату №25/437 та №25/438 від 01.06.2021 та період роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 у в Акціонерному товаристві відкритого типу "Арктикнафтогазбуд" до страхового стажу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Щодо не зарахування до трудового стажу позивача періоду роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 у зв`язку із відсутністю на печатці підприємства коду ЄДРПОУ, суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

У частині першій статті 48 Кодексу законів про працю України зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Крім того, за правилами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що трудова книжка є основним документом який підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження стажу роботи у період з 17.12.1993 по 08.02.2000 у в Акціонерному товаристві відкритого типу "Арктикнафтогазбуд" надано копію трудової книжки.

При цьому суд наголошує, що трудова книжка позивача досліджується в частині періоду роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 у в Акціонерному товаристві відкритого типу "Арктикнафтогазбуд", який позивач просить зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Зі змісту трудової книжки вбачається, що позивач у оскаржуваний період працював водієм І класу.

При дослідженні вказаної трудової книжки судом з`ясовано, що графи щодо відомостей про роботу не заповнені в повній мірі, зокрема, не внесено номер та дату наказу про звільнення.

Суд зауважує, що згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

Крім того, на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Наведене додатково підтверджується тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а тому й не може впливати на його особисті права. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Крім того, право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування певних документів, відсутніх не з вини такої особи, збереження яких не може нею контролюватись.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач неправомірно не зарахував до страхового стажу позивача період його роботи з з 17.12.1993 по 08.02.2000 у в Акціонерному товаристві відкритого типу "Арктикнафтогазбуд".

Критично суд також оцінює доводи сторони позивача щодо не врахування для обрахунку пенсії позивача довідок про його заробітну плату з огляду на таке.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

В силу положень статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

В той же час пункт 43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні Управління пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює призначає пенсію та вимагають всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, для підтвердження достовірності видачі довідки про заробітну плату №25/437 та №25/438 від 01.06.2021, пенсійним органом направлено запит №0200-0212-8/27463 від 05.05.2021 року щодо проведення акту зустрічної перевірки до Головного управління Пенсійного фонду РФ, однак відповіді щодо проведення акту перевірки заробітної плати не надходило.

Суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань щодо призначення та перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки про заробітну плату містить усі необхідні відомості про розмір заробітної плати позивача у визначений в ній період, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не враховував такі довідки при призначенні пенсії позивачу.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду міста, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 17.12.1993 по 08.02.2000 та довідок про заробітну плату №25/437 від 01.06.2021, №25/438 від 01.06.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи 17.12.1993 по 08.02.2000 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату №25/437 від 01.06.2021, №25/438 від 01.06.2021, з урахуванням виплачених сум з 04.10.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Комар Павло Анатолійович