Справа № 165/2969/22
Суддя: Ференс-Піжук О. Р.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 165/2969/22
провадження №2-а/165/8/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2023 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Ференс-Піжук О.Р.
за участю секретаря Харук Ю.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Ляшука В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.
Позовні вимоги мотивує тим, що постановою відповідача про адміністративне правопорушення №61 від 20.10.2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за нібито ігнорування вимог ч.11 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» є безпідставним, а тому просить скасувати постанову №61 від 20.10.2022 про накладення на нього стягнення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн. та закрити провадження у справі.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з військової служби, виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направленим для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.09.2022, невчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік, чим проігнорував вимоги ч.11 ст.26 Закону №2232-ХІІ в умовах особливого періоду. Позивач вважає, що вимог вказаного Закону він не ігнорував, оскільки не обізнаний з вказаною нормою, а відтак порушення не вчиняв, оскільки будучи виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом від 22.09.2022, припис про направлення для зарахування до ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тільки 04.10.2022, про що зробив відмітку у своєму примірнику припису. Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням статті 256 КУпАП, у його відсутність, до протоколу не надані його пояснення. Також наголошує, що свідки зазначені у протоколі, є зацікавленими особами, оскільки є працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10.30 год. 14 жовтня 2022 року, а сам лист з копією цього протоколу йому надійшов 16.10.2022 (поштовий штемпель відправки від 12.10.2022). Виклик на розгляд справи, який відбувся о 10 год. 20 жовтня 2022 надійшов йому листом 21.10.22 (поштовий штемпель відправки від 18.10.2022), а оспорювана постанова від 20.10.2022 надійшла 31.10.2022 (поштовий штемпель відправки 27.10.22).
Також зазначає, що він є учасником бойових дій та приймав безпосередню участь в АТО у 2014 році, та завжди добросовісно виконував свої обов`язки, а оскільки його звільнили з військової служби, то він не повинен ставати на військовий облік.
Вважає, що оскаржувана постанова має бути скасована, оскільки вказане в ній правопорушення він не вчиняв, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, що і стало підставою для звернення до суду. Тому просить поновити строк звернення для оскарження постанови, скасувати постанову№61 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.10.2022 про визнання ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень і закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю у його діях складу адмінправопорушення.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 14.11.2022 поновлено позивачу строк звернення до суду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві і пояснив, що будучи звільненим з військової служби наказом від 22.09.2022 року, можливо і 03 жовтня 2022 отримав в частині НОМЕР_1 припис про вибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для зарахування на військовий облік. Прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 07.10.2022, де йому повідомили, що він пропустив п`ять днів, протягом яких зобов`язаний був стати на військовий облік. При цьому відлік вказаного терміну обчислювали з дати наказу, тобто з 22.09.2022, а не з дати отримання ним припису. Повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 11.10 2022 і 12.10.2022 стосовно нього було складено протокол №61 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, за результатами розгляду якого 20.10.2022 прийнято оскаржувану постанову. Наголошує, що не ігнорував вимог ч.11 ст.26 Закону Украйни «Про військовий обов`язок та військову службу», оскільки отримавши припис 03.10.2022 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 07.10.2022. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення №61 від 12.10.2022 отримав поштовим зв`язком 14.10.2022. Під час розгляду протоколу та прийняття оспорюваної постанови 20.10.2022 присутнім не був, оскільки повідомлення про дату, місце і час розгляду адміністративного протоколу отримав 21.10.2022. Беручи до уваги, що постанова прийнята у його відсутність, він був позбавлений можливості надати особисті пояснення під час розгляду протоколу а також надати докази, на заперечення обставин, вказаних у ньому, тому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 № 61 від 20.10.2022 та закрити провадження у справі.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві (а.с.28-31). Пояснив, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , що розташовується на відстані близько 20 км від місця проживання останнього. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2022 №242 позивача, звільнено з військової служби в запас відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 14.09.2022 №457, виключено зі списку особового складу частини і з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що 22.09.2022 позивач закінчив проходити військову службу та отримав статус «військовозобов`язаного».
Зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 26 Закону України №2232-ХІІ встановлено, що особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прийти до відповідних районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
Стверджує, що позивач чітко обізнаний з правилами військового обліку, оскільки неодноразово проходив військову службу та звільнявся при різних обставинах, а тому неодноразово ставав та знімався з військового обліку. Крім того, у рапорті позивач особисто клопотав про направлення своєї особової справи до Другого відділу після звільнення з військової служби. Наголошує, що ОСОБА_1 не надав будь-яких підтверджуючих документів стосовно неможливості прибути в п`ятиденний строк з міста Володимира Волинської області до міста Нововолинськ для своєчасної постановки на облік. На даний момент позивач продовжує ухилятися від постановки на військовий облік оскільки не подав відповідні документи для постановки на військовий облік.
По суті порушення позивачем, пояснив, що 11.10.2022 біля 18 години ОСОБА_1 прибув до Другого відділу, де при вивчені поданих ним документів було виявлено ознаки вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. 12.10.2022 позивач повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в присутності уповноваженої на складення адміністративного протоколу особи та свідків відмовився від надання пояснень по суті вчинення адміністративного правопорушення та підписання протоколу, про що у протоколі міститься відповідний запис засвідчений свідками. Стверджує, що позивачу було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 30 хв. 14 жовтня 2022 року в кабінету №34 ТЦ.
Також вказує, що ОСОБА_1 отримав протокол про адміністративне правопорушення 14.10.2022, що підтверджується роздруківкою відстеження шляху відправлення з офіційного сайту АТ «Укрпошта», однак в період з 14.10.2022 до 20.10.2022 позивач не з`являвся в РТЦК.
При цьому зауважив, що відповідачем відкладався розгляд справи з метою надання можливості позивачу прийняти участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Також наголосив, що з 22.09.2022 по даний час позивач ОСОБА_1 ухиляється від постановки на військовий облік оскільки, не подав заяву про постановку на військовий облік до відповідного центру комплектування та не надав відповідні документи. Щодо посилання позивача на ту обставину, що він отримав припис 04.10.2022 вважає недоречним, оскільки 22.09.2022 позивач закінчив проходження військової служби та отримав статус військовозобов`язаного. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на отримання позивачем припису та прив`язку до цього документа, так як останній вже був звільнений з військової служби, а порушення базується винятково на виключенні ОСОБА_1 зі списків частини 22.09.2022 та порушенні ним приписів ч. 11 ст. 26 Закону №2232-ХІІ. Крім того зауважує, що позивач невчасно прибув до Другого відділу, зокрема о 18 год. 11.10.2022, навіть при умові, що отримав припис 04.10.2022. Факт порушення позивачем підтверджується також тим, що до цього часу він ще не став на військовий облік.
Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 порушив строки постановки на військовий облік, передбачені ч.11 ст.26 Закону України №2232-ХІІ в умовах особливого періоду. В зв`язку з цим стосовно ОСОБА_1 12.10.2022 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, який складався в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тобто в присутності ОСОБА_1 . Також свідки показали, що особі роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, і під-час складання протоколу при цьому ОСОБА_1 відмовився від дачі особистих пояснень.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_3 , показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.
КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У судовому засіданні встановлено, що тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_6 видано припис старшому лейтенанту ОСОБА_1 , в якому було запропоновано останньому 23 вересня 2022 року вибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 для зарахування на військовий облік. Строк прибуття 27.09.2022. Підстава: витяг з наказу КВ ОК «Захід» №457 від 14.09.2022 (а.с.61).
Відповідальність за ч. 2 ст. 210 КУПАП настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненні в особливий період.
Правила військового обліку визначені у Додатку № 1 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно із п. 1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні:
- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;
- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;
- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;
- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;
- негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;
- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Відповідно до ч. 11 ст. 26 Закону України №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - до відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік.
Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст.7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Разом з тим, вказані норми Закону не були дотримані посадовими особами відповідача під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Так, 12 жовтня 2022 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення № 61 стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Даний протокол складено 12.10.2022 в присутності особи та цього числа направлений йому поштовим зв`язком із повідомленням про розгляд справи 10.30 14.10.2022 в кабінеті №34 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як вбачається з додатків, доданих відповідачем до відзиву на позов (а.с.42) відправлення вручено позивачу особисто 14.10.2022.
В зв`язку з неявкою цього числа особи на розгляд адміністративного протоколу, його розгляд було відкладено на 10.00. 20.10.2022, про що 18.10.2022 позивачу поштовим зв`язком надіслано письмове повідомлення.
Вказаний виклик позивач отримав 21.10.2022, що підтверджено трек номером поштового відстеження наданим відповідачем до позову (а.с.45).
За результатами розгляду вказаного протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 20.10.2022 було прийнято постанову № 61 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з військової служби, виключеним зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направленим для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.09.2022, невчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік, чим проігнорував вимоги ч. 11 ст. 26 Закону №2232-ХІІ в умовах особливого періоду, порушивши вимоги ч.2 ст. 210 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.
Як вбачається зі ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У той же час, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП було проведено без його участі, що не тільки суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, в т.ч. право на захист.
У відповідності до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, встановлений ст.279 КУпАП, передбачає обов`язок органу чи посадової особи, яка здійснює розгляд справи, дослідити наявні у справі докази.
Відповідно до приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом з тим, жодних доказів вини ОСОБА_1 під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови посадовими особами відповідача не досліджувалось.
Зокрема, в судовому засіданні було встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивача було повідомлено про розгляд справи, який призначений на 10.30 год. 14.10.2022. На розгляд справи останній не з`явився, тому розгляд справи було відкладено на 10 год. 20.10.2022, про що було повідомлено ОСОБА_1 листом, який направлений 18.10.2022, та отриманий позивачем 21.10.2022. Дані обставини підтверджуються роздруківками про статус вручення повідомлення (а.с.45-47).
Таким чином, про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 на розгляд справи 20 жовтня 2022 позивачу ОСОБА_1 , стало відомо лише на наступний день після розгляду.
Будь-яких інших доказів того, що позивача належним чином було оповіщено про час та дату прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем суду не надано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 проводився у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і яка була не повідомлена про час та місце розгляду справи.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
У порушення наведених нормативних приписів, відповідач після неявки позивача на виклик, не з`ясував причин неявки, не переконався про неповажність таких причин; передчасно, без належних правових підстав, розпочав процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова, яка оскаржена позивачем, винесена з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та за відсутності будь-яких доказів вини особи.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене вище, оскаржувану постанову слід скасувати та справу надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У ході нового адміністративного провадження, відповідачу слід виконати вимоги ст. ст. 268, 279 КУпАП, та розглянути справу про адміністративне правопорушення з дотриманням права особи на участь у розгляді справи, яка безпосередньо її стосується.
Суд не встановлює інші фактичні обставини та не надає оцінку наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення та накладення адміністративного стягнення в межах належної адміністративної процедури, що визначена ст. ст. 268, 279 КУпАП.
Так само суд не вирішує питання закриття провадження у справі оскільки вирішення цього питання є передчасним, саме тому позов підлягає до часткового задоволення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.139 КАС України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст.ст. 7, 210, 247, 279, ч.1 ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №61 від 20.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 коп., та надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.
У решті позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук