Справа № 420/187/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/187/22

Суддя першої інстанції Тарасишина О.М.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 31.05.2022р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єшенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Місто Банк» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021р. публічне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Місто Банк» звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 19.10.2021р. №25989/15-32-07-08 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1020грн. за порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України; від 23.09.2021р. №23702/15-32-07-08 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 680грн. за порушення п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України; від 28.10.2021р. №№3 щодо збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 524073,17грн.; 3 щодо збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 942537,92грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем під час процедури ліквідації ПАТ «Місто Банк» та визначають конкретні податкові зобов`язання і обов`язок їх погасити протягом десяти днів з дня отримання копії таких податкових повідомлень-рішень, а отже, суперечать приписам п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України та ст.ст.46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими визначено порядок та черговість погашення боргових зобов`язань банківської установи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022р. позов задоволений, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені після початку процедури ліквідації ПАТ «Місто Банк» та під час поширення на позивача норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на порушення позивачем норм податкового законодавства та правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.12.2020р. №2086, з 15.12.2020р. запроваджено у АТ «Місто Банк» тимчасову адміністрацію до 14.01.2021р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.01.2021р. №25, продовжено у АТ «Місто Банк» тимчасову адміністрацію до 14.02.2021р.

Рішенням Правління Національного банку України від 26.01.2021р. №25-р/ш відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Місто Банк». /а.с.9/

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2021р. №85, відповідно до п.2 ч.5 ст.12, ч.1 ст.35, ч.ч. 4 та 5 ст.44, ст.ст.45, 47, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі рішення Правління Національного банку України від 26.01.2021р. №25-рш, зокрема, розпочато процедуру ліквідації у АТ «Місто Банк» строком на три роки з 27.01.2021р. по 26.01.2024р. включно. /а.с.10/

В період з 05.04.2021р. по 16.04.2021р., відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 31.03.2021р. №1913-п та відповідних направлень, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, посадовими особами податкового органу проведено позапланову виїзну перевірку АТ «Місто Банк» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2018р. по 04.04.2021р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2018р. по 04.04.2021р., іншого законодавства за період з 01.07.2018р. по 04.04.2021р., за результатом якої складено акт від 30.04.2021р. №8755/15-32-07-08/20966466.

Перевіркою встановлено порушення АТ «Місто Банк», зокрема, п.69.2 п. 69.4 ст.69 Податкового кодексу України, а саме банком несвоєчасно повідомлено про відкриття/закриття рахунків по суб`єктам підприємницької діяльності у 2 випадках;

п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України в частині своєчасності та правильності повідомлення про облік об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність в контролюючих органах за формою №20-ОПП;

п. 167.1 ст. 167 пп.170.4.1 п. 170.4 ст. 170, ст.168 Податкового кодексу України, а саме податок на доходи фізичних осіб нарахований та утриманих при нарахуванні (виплаті) відсотків, що нараховані згідно умов депозитних договорів та на залишки коштів на поточних, карткових рахунках фізичних осіб не сплачено до бюджету у розмірі 942557,92 грн., а саме по періодам за листопад 2020 року у розмірі 645803,35грн. та грудень 2020 року у розмірі 296754,57грн.;

п.п. 1.3, п.п.1.4, п.п.1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX, ст.163, ст. 164, пп. 170.4.1 п. 170.4 ст.170, ст.168 Податкового кодексу України, а саме військовий збір нарахований та утриманих при нарахуванні (виплаті) відсотків, що нараховані згідно умов депозитних договорів та на залишки коштів на поточних, карткових рахунках фізичних осіб не сплачено до бюджету у розмірі 52 407,17 грн, а саме за листопад 2020 року у розмірі 38452,46 грн та грудень 2020 року у розмірі 13954,71грн. /а.с.92-143/

За результатом розгляду акту перевірки, податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення: від 19.10.2021р. №25989/15-32-07-08 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1020грн. за порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України; від 23.09.2021р. №23702/15-32-07-08 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 680грн. за порушення п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України; від 28.10.2021р. №№3 щодо збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 524073,17грн.; 3 щодо збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 942537,92грн. /а.с.5-8/

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частинами 1 та 5 ст.308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, судом апеляційної інстанції переглядається справа в межах підстав позову заявлених позивачем.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Предметом спору у цій справі є оцінка правомірності збільшення податковим органом грошових зобов`язань позивача з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також застосування фінансових санкцій, під час процедури ліквідації АТ «Місто Банк».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 167.1 ст. 167 пп. 170.4.1 п. 170.4 ст. 170, ст.168 Податкового кодексу України, а саме податок на доходи фізичних осіб нарахований та утриманих при нарахуванні (виплаті) відсотків, що нараховані згідно умов депозитних договорів та на залишки коштів на поточних, карткових рахунках фізичних осіб не сплачено до бюджету у розмірі 942557,92 грн., а саме по періодам за листопад 2020 року у розмірі 645803,35грн. та грудень 2020 року у розмірі 296754,57грн.;

п.п. 1.3, п.п.1.4, п.п.1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX, ст.163, ст. 164, пп. 170.4.1 п. 170.4 ст.170, ст.168 Податкового кодексу України, а саме військовий збір нарахований та утриманих при нарахуванні (виплаті) відсотків, що нараховані згідно умов депозитних договорів та на залишки коштів на поточних, карткових рахунках фізичних осіб не сплачено до бюджету у розмірі 52 407,17 грн, а саме за листопад 2020 року у розмірі 38452,46 грн та грудень 2020 року у розмірі 13954,71грн.

На підставі виявлення зазначених порушень податкового законодавства Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.10.2021р. №№3 щодо збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 524073,17грн. за основним платежем; 3 щодо збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 942537,92грн. за основним платежем.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем зазначених податкових повідомлень-рішень, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента-юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пп.164.2.8 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді процентів (крім визначених у пп.165.1.2 та 165.1.41 п.165.1 ст.165 цього Кодексу), дивідендів (крім визначених у пп.165.1.18 п.165.1 ст.165 цього Кодексу), доходи у вигляді виграшів, призів (крім виграшів та призів у державну грошову лотерею в розмірах, передбачених у пп.165.1.46 п.165.1 ст.165 цього Кодексу).

За правилами п.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України).

Відповідно до пп.«а» п.171.2 ст.171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Таким чином, ПАТ «Місто Банк» є податковим агентом для оподатковуваних доходів у вигляді процентів, нарахованих на суму поточного або вкладного (депозитного) банківського рахунку, що позивачем не заперечується, як і факт утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум виплачених фізичним особам процентів та неперерахування їх до Державного бюджету України.

На думку ж банку, яка підтримана судом першої інстанції, прийняття контролюючим органом оскаржуваного акта індивідуальної дії є протиправним в силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, згідно з п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

За правилами пункту 8 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час дії тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Згідно з п.2, 3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Частиною 3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до ст.52 цього Закону.

Тобто, під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми на спірні правовідносини визначальним є саме період, під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким періодом законодавцем визначено строк здійснення ліквідації банківської установи.

Проте, у розглядуваній ситуації донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору здійснено контролюючим органом за листопад грудень 2020р., тобто за період, що передував початку ліквідаційної процедури ПАТ «Місто Банк» з 27.01.2021р, а відтак, наведена вище заборона до позивача не застосовується.

Більш того, порушення позивачем п.69.2 п. 69.4 ст.69 Податкового кодексу України щодо несвоєчасного повідомлення про відкриття/закриття рахунків по суб`єктам підприємницької діяльності у 2 випадках мали місце (22.12.2018р. та 18.06.2020р.) до запровадження тимчасової адміністрації (ліквідації) у банку (15.12.2020р.), а тому застосування оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 23.09.2021р. №23702/15-32-07-08 застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 680грн. за вчинене порушення відповідає положенням ПК України та не порушує приписів Закону України №4452-VI, адже встановлена ними заборона щодо нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій у даному випадку на банк не розповсюджується.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 23.09.2021р. №23702/15-32-07-08 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 680грн. за порушення п.69.2 ст.69 Податкового кодексу України; від 28.10.2021р. №№3 щодо збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 524073,17грн., 3 щодо збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 942537,92грн. Головне управління ДПС в Одеській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, податковим повідомленням-рішенням від 19.10.2021р. №25989/15-32-07-08 застосовано до ПАТ «Місто Банк» штрафні (фінансових) санкції (штрафи) у сумі 1020грн. за два порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України вчинені 21.08.2018р. та 06.02.2021р.

Тобто, податковим органом протиправно застосовано штрафні санкції за правопорушення, вчинене (06.02.2021р.) під час ліквідаційної процедури банку, а тому податкове повідомлення-рішення від 19.10.2021р. №25989/15-32-07-08 підлягає частковому скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2020р. у справі №826/4114/18; від 16.04.2020р. у справі №821/3497/15-а та від 17.12.2020р. у справі 825/2771/15-а.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 жовтня 2021 року №25989/15-32-07-08 в частині застосування до штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 510грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.