Справа № 480/7301/22
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

18 січня 2023 року Справа № 480/7301/22

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати неправомірними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, вважаючи базовий місяць січень 2008 року.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачам для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідачів, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

Представником Військової частини НОМЕР_1 до суду було подано заяву, в якій, зокрема, зазначено, що згідно наданого позивачем Витягу із послужного списку, підполковник ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , а отже місцезнаходження військової частини йому відомо. При цьому ніякого відношення до адреси вказаної у позовній заяві: АДРЕСА_1 - не має ані позивач, ані відповідач.

У зв"язку із зазначеним та оскільки у позовній заяві зазначено місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року було витребувано у ОСОБА_1 відповідні докази, які б підтверджували реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 .

Дана ухвала направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу позивача, зазначену позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 , проте не була вручена працівниками пошти, з незалежних від суду причин (а.с. 88-89).

Також ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 року була направлена на електронну адресу ОСОБА_1 , зазначену у позовній заяві, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вимогою повідомити Сумський окружний адміністративний суд про отримання тексту електронного повідомлення (а.с. 87). Проте станом на 17.01.2023 року від ОСОБА_1 до суду не надійшло жодного повідомлення. Відповідних доказів, які б підтверджували реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_2 , суду не надано.

Також враховуючи наведене та відомості, зазначені представником відповідача, з метою визначення підсудності, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року було витребувано в Управлінні Державної міграційної служби в Сумській області інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

На виконання вимог суду, Управлінням Державної міграційної служби в Сумській області надано суду лист, в якому, зокрема, зазначено, що станом на 02.01.2023 за інформацією Єдиного державного демографічного реєстру та ВІС ДМС України громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання не значиться (а.с. 86).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне передати її на розгляд іншого адміністративного суду, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) фізичної особи-позивача, а не за фактичним.

Разом з тим відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Кодексу адміністративного судочинства України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Натомість відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

У статті 3 вказаного Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" надано визначення, зокрема, такого терміну:

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру".

Так, відповідно до п. 3, п. 4 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання визначено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Системний аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок про те, що місце проживання - це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання/перебування підтверджується вичерпним переліком документів, зокрема, паспортом громадянина України.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, для застосування положень ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача чи відповідача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що в позовній заяві зазначено місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

При цьому в матеріалах справи міститься копія паспорту НОМЕР_3 , відповідно до якої місцем реєстрації позивача з 11.05.2017 року зазначено АДРЕСА_3 (а.с. 7 (зворотній бік). Доказів щодо іншого місця реєстрації позивача, зокрема, АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять та позивачем не надано.

В той же час, вся кореспонденція, яка направлялася судом позивачу на адресу ( АДРЕСА_2 ), зазначену в позовній заяві, була повернута до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 74-75, 85).

Разом з тим, із заяви, наданої суду представником Військової частини НОМЕР_1 , судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження Військової частини НОМЕР_1 зазначено АДРЕСА_4 (а.с. 69).

В свою чергу згідно з Указом Президента України "Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі" від 16 листопада 2004 р. №1417/2004, територією, на яку поширюються повноваження Сумського окружного адміністративного суду, є Сумська область.

Отже враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дана позовна заява за правилами територіальної підсудності не підсудна Сумському окружному адміністративному суду, та повинна вирішуватись окружним адміністративним судом, за правилами визначення підсудності, встановленими статтею 25 Кодексу адміністративного судочинства України, територіальна юрисдикція якого поширюється на Херсонську область, а саме Херсонським окружним адміністративним судом.

Проте суд зазначає, що розпорядженням голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 26, п. 3 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне передати дану справу на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду за місцем проживання позивача.

Відповідно до частини 8 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 29, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Матеріали адміністративної справи № 480/7301/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд Одеському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.О. Павлічек