Справа № 200/3718/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року справа №200/3718/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року (повне судове рішення складено 16 серпня 2022 року) у справі № 200/3718/22 (суддя в І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області):

про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 18 січня 2022 року № 98;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.01.2022, відповідно до вимог Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 27.07.1988 по 14.11.1988 на підприємстві Макіївський орден Леніна металургійний комбінат ім. С.М. Кірова, з 01.12.1990 по 15.01.1991 на Магніторському СУ Трест «Уралтеплоізоляція», з 22.02.1991 по 16.03.1991 на підприємстві Красногвардійське погрузочно-транспортне управління п/о «Макіїввугілля», з 04.10.1994 по 06.06.1995 на підприємстві Спільне українсько-американське підприємство Донецький пивзавод, з 29.05.1996 по 18.03.1998 на підприємстві 3-й воєнізований гірничорятувальний загін м. Макіївки Донецької області, з 05.08.1998 по 15.04.1999 на підприємстві ТОВ «Сучасне будівництво», до страхового та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі період роботи з 01.04.1991 по 07.08.1992 в якості горно-робочого з ремонту гірничих виробіток 4-го розряду на підприємстві шахтоуправління імені газети «Соціальний Донбас» ДП «Донецьквугілля», з 17.08.1992 по 01.07.1994 в якості прохідника 5-го розряду на підприємстві «Шахта ім. К.І. Поченкова» Макіївського виробничого об`єднання управління видобутку вугілля (Донецьквугілля), з 28.06.1995 по 27.05.1996 в якості прохідника 4-го розряду на підприємстві Шахтоуправління № 5 треста «Макіївшахтобуд».

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 11.01.2022 позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії та надав усі необхідні документи, однак за результатами розгляду заяви відповідачем було прийнято рішення № 98 від 18.01.2022, яким йому було відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу. Позивач вказав на те, що відповідач не зарахував до його страхового стажу відповідні періоди роботи, оскільки підприємства знаходяться не непідконтрольній українській владі території.

Позивач вважав дії відповідача щодо не зарахування вище зазначених періодів роботи до страхового та пільгового стажу протиправними, та зазначив, що його трудова книжка містить усі необхідні записи, що підтверджують пільговий характер роботи у спірні періоди. Крім того, позивач вказав, що при зверненні із заявою про призначення пенсії ним були надані усі необхідні довідки, які підтверджують пільговий стаж його роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 18 січня 2022 року № 98.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.01.2022, відповідно до вимог Закону № 1058-IV, та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 27.07.1988 по 14.11.1988 на підприємстві Макіївський орден Леніна металургійний комбінат ім. С.М. Кірова, з 01.12.1990 по 15.01.1991 на Магніторському СУ Трест «Уралтеплоізоляція», з 22.02.1991 по 16.03.1991 на підприємстві Красногвардійське погрузочно-транспортне управління п/о «Макіїввугілля», з 04.10.1994 по 06.06.1995 на підприємстві Спільне українсько-американське підприємство Донецький пивзавод, з 29.05.1996 по 18.03.1998 на підприємстві 3-й воєнізований гірничорятувальний загін м. Макіївки Донецької області, з 05.08.1998 по 15.04.1999 на підприємстві ТОВ «Сучасне будівництво», до страхового та пільгового стажу за Списком № 1-шахтарі період роботи з 01.04.1991 по 07.08.1992 в якості горно-робочого з ремонту гірничих виробіток 4-го розряду на підприємстві шахтоуправління імені газети «Соціальний Донбас» ДП «Донецьквугілля», з 17.08.1992 по 01.07.1994 в якості прохідника 5-го розряду на підприємстві «Шахта ім. К.І. Поченкова» Макіївського виробничого об`єднання управління видобутку вугілля (Донецьквугілля), з 28.06.1995 по 27.05.1996 в якості прохідника 4-го розряду на підприємстві Шахтоуправління № 5 треста «Макіївшахтобуд».

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що відомості чи матеріали, які надійшли з непідконтрольної територіївикликають суттєвий сумнів в достовірності зазначеної в них інформації та вимагають додаткової перевірки. Наголошує на відсутності підстав для зарахування пільгового стажу та на правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Судами встановлено, що 11.02.2022 позивач через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 № 1058-IV.

18.01.2022 ГУ ПФУ в Донецькій області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 98, яким позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV через відсутність необхідного страхового стажу.

Зі змісту рішення встановлено, що страховий стаж позивача становить 19 років 4 місяці 21 день з урахуванням додаткових років, стаж роботи за списком № 1 становить 6 років 8 місяців 28 днів.

Крім того зазначено, що за результатами розгляду документів доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені в трудовій книжці, оскільки титульну сторінку трудової книжки завірено печаткою непридатною для сприйняття змісту, що є порушенням п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. Для зарахування зазначених періодів заявнику потрібно надати уточнюючі довідки відповідно до п. 3, п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) або звернутися за підтвердженням стажу в порядку, передбаченому Постановою від 10.11.2006 № 18-1 про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу для призначення пенсії (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду від 12.11.2020 № 21-1), оскільки підприємства на яких працював позивач, знаходиться на території непідконтрольній українській владі.

Також зазначено, що до пільгового стажу зараховано всі періоди за довідкою форми ОК-5.

За таких обставин особа не має права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу.

Позивач не погодившись з спірним рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком, звернувся до суду з цим позовом та просив його скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Слід врахувати, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII).

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції чинній на момент призначення пенсії), звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного вбачається, що використання норм Порядку № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону № 1788-XII.

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом № 1788-XII (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Так, згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 27.07.1988 прийнятий на підприємство Макіївський ордер Леніна металургійний комбінат ім. С.М. Кірова в прокатний цех № 2 на посаду слюсаря ремонтника, 14.11.1988 звільнений у зв`язку з призивом до Лав Радянської Армії; 01.12.1990 на підприємство Магніторське СУ Трест «Уралтеплоізоляція» тимчасово на посаду ізолювальник 4 розряду, 15.01.1991 звільнений, як тимчасово прийнятий; 22.01.1991 прийнятий на підприємство Красногвардійське погрузочно-транспортне управління п/о «Макіїввугілля» на посаду упорядника поїздів 3 розряду, 16.03.1991 звільнений за власним бажанням; 01.04.1991 прийнятий на підприємство Шахтоуправління імені газети Соціалістичний Донбас ДП Донецьквугілля на посаду горно-робочого з ремонту гірничого виробіток з повним робочим днем в шахті, з 22.07.1991 переведений горно-робочим з ремонту гірничого виробіток 3 розряду з повним робочим днем в шахті, 09.06.1992 переведений горно-робочого з ремонту гірничого виробіток 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 07.08.1992 звільнений за власним бажанням; 17.08.1992 прийнятий на підприємство Шахта ім. К.І. Поченкова Макіївського виробничого об`єднання управління видобутку вугілля (Донецьквугілля) на підготовчу дільницю учнем прохідника підземного з повним робочим днем в шахті, 23.02.1993 переведений прохідником підземними з повним робочим днем у шахті, 09.11.1993 переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 01.07.1994 звільнений за власним бажанням; 04.10.1994 прийнятий на підприємство Спільне українсько-американське підприємство Донецький пивзавод на посаду вантажника, 06.06.1995 звільнений за власним бажанням; 28.06.1995 прийнятий на підприємство Шахтоуправління № 5 треста Макіївшахтобуд на посаду прохідника 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 03.01.1996 встановлений 5 розряд прохідника з повним робочим днем в шахті, 27.05.1996 звільнений у зв`язку з переведенням; 29.05.1996 прийнятий на підприємство Третій воєнізований гірничорятувальний загін м. Макіївки Донецької області на посаду респираторника, 18.03.1998 звільнений за власним бажанням; 05.08.1998 прийнятий на підприємство ТОВ «Сучасне будівництво» на посаду вантажника, 15.04.1999 звільнений за власним бажанням.

Як вбачається зі спірного рішення, відповідач при розгляді заяви про призначення пенсії від 11.02.2022 не врахував трудову книжку позивача НОМЕР_3 , оскільки титульну сторінку трудової книжки завірено печаткоюнепридатною для сприйняття змісту, що є порушенням п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

З цього приводу суд зазначає, що згідно п. 1.1 Порядку № 22-1, на який посилається відповідач у спірному рішення, визначає, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Проаналізувавши п. 1.1 Порядку № 22-1, слід зазначити, що вказані положення визначають, право особи звернутися із заявою про призначення пенсії, та не як не стосується порядку оформлення та ведення трудової книжки.

Так, на момент внесення у трудову книжку позивача спірних записів (N 1 - N 4) у період з 1988 по 1999 роки, була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затверджена постановою Госкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція № 162).

Підпунктом 1.1. Інструкції № 162 було встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Відповідно до пп.2.10. - 2.11 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіту також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т.п.).

Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підставі документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Подібні правові приписи містить і діюча Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, пунктом 4.1 якої передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Так, титульна сторінка трудової книжки позивача завірені слабкими відтиском печатки підприємства. Однак право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Крім тогонечіткий відтиск печаті на титульному аркуші трудової книжки не є тим недоліком трудової книжки чи записів у них, за наявності якого трудовий стаж позивача не може вважатися підтвердженим.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, від 26.06.2019 у справі № 607/4243/17, яка враховується судами в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ГУ ПФУ не врахувало, що не усі недоліки у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

З огляду на зазначене місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідач протиправно не врахував при розгляді заяви про призначення пенсію трудову книжку позивача, а отже, протиправно не зарахував до страхового стажу періоди роботи позивача з 27.07.1988 по 14.11.1988, з 01.12.1990 по 15.01.1991, з 22.02.1991 по 16.03.1991, з 04.10.1994 по 06.06.1995, з 29.05.1996 по 18.03.1998, з 05.08.1998 по 15.04.1999, до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 01.04.19912 по 07.08.1992, з 17.08.1992 по 01.07.1994, з 28.06.1995 по 27.05.1996.

Стосовно доводів відповідача про неможливість врахування наданих позивач довідок про підтвердження пільгового стажу, оскільки останні видані на непідконтрольній українській владі території.

Позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.01.2022 № 75, виданої ТОВ «Донецький металургійний комбінат»; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.01.2022 № 04, виданої Філія «Шахта «Каліновська Східна» Державного унітарного підприємства «Макіїввугілля»; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 02/02-12 від 20.01.2022 у, виданої Публічним акціонерним товариством «Донебасшахтобуд»; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.01.2022 № 07/01, видану Третім воєнізованим гірничорятувальним загоном м. Макіївка.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.01.2022 № 75, виданої ТОВ «Донецький металургійний комбінат» встановлено, що позивач у період з 01.04.1991 по 22.07.1991 виконував підземні роботи з повним робочим днем на посаді учня горноробочого по ремонту гірничих виробіток, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділ 1 Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; у період з 22.07.1991 по 07.08.1992 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем на посаді горноробочого по ремонту гірничих виробіток, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а підстава постанова КМ СРСР № 10 від 26.01.1991.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.01.2022 № 04, виданої Філія «Шахта «Каліновська Східна» Державного унітарного підприємства «Макіїввугілля» встановлено, що позивач у період з 17.08.1992 по 22.02.1993 виконував роботи повний робочий день в шахті на посаді учня прохідника підземного, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМ СРСР № 10 від 26.01.1991; у період з 23.02.1993 по 01.07.1994 виконував повний робочий день в шахті на посаді прохідника підземного, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 02/02-12 від 20.01.2022, виданої Публічним акціонерним товариством «Донбасшахтобуд» встановлено, що позивач виконував роботи по будівництву шахти за період з 28.06.1995 по 27.05.1996 на посаді прохідника підземного гірничо-підземної дільниці з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1010100а Постанови КМУ від 11.03.1994 № 162.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.01.2022 № 07/01, видану Третім воєнізованим гірничорятувальним загоном м. Макіївка встановлено, що позивач у період з 29.05.1996 по 18.03.1998 виконував роботи в Третьому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респираторника, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 5 пункту а Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994.

Як вже зазначалось вище, довідки не були враховані через те, що видані на непідконтрольній українській владі території.

З цього приводу слід наголосити на тому, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії, коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто, через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян, які, незважаючи на втрату житла та інших соціальних благ, разом з членами своєї родини переїхали на іншу територію України з метою продовжити працювати на благо України.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність, у зв`язку з неможливістю відповідачем перевірити інформацію вказану у спірній довідці.

З огляду на зазначене, правильним є висновок місцевого суду, що відповідач при розгляді заяви позивача про призначення пенсії року протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період роботи з 01.04.1991 по 07.08.1992, з 17.08.1992 по 01.07.1994, з 28.06.1995 по 27.05.1996.

Таким чином, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 98 від 18.01.2022, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, у зв`язку з чим рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року в справі № 200/3718/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 17 січня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін Т. Г. Гаврищук