Справа № 340/5211/22
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2023 року м. Кропивницький Справа №340/5211/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення громадянина України ОСОБА_1 з військової служби за контрактом під час воєнного стану відповідно до норм статті 26 «Звільнення з військової служби» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити громадянина України ОСОБА_1 з військової служби за контрактом під час воєнного стану відповідно до норм статті 26 «Звільнення з військової служби» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що проходить військову службу за контрактом на посаді старшого оператора відділення військової частини НОМЕР_1 . Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.07.2022 р. у справі №379/515/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства задоволено; визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Северинівка, Таращанського району Київської області; внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Северинівка, Таращанського району Київської області, складеного Виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області за №5 від 03.07.2012 шляхом виключення відомостей про ОСОБА_4 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Северинівка, Таращанського району Київської області; внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Северинівка, Таращанського району Київської області, складеного Виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області за №5 від 03.07.2012 шляхом зазначення відомостей про ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Северинівка, Таращанського району Київської області; визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Тараща Київської області; внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Тараща Київської області, складеного Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області за №48 від 08.04.2017 року шляхом виключення відомостей про ОСОБА_6 , як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Тараща Київської області; внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Тараща Київської області, складеного Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області за №48 від 08.04.2017 року шляхом зазначення ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Тараща Київської області; визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища міського типу Рокитне Рокитнянського району Київської області; внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища міського типу Рокитне Рокитнянського району Київської області, складеного Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №19 від 03.02.2021 року шляхом виключення відомостей про ОСОБА_6 , як батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища міського типу Рокитне Рокитнянського району Київської області; внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища міського типу Рокитне Рокитнянського району Київської області, складеного Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №19 від 03.02.2021 року шляхом зазначення ОСОБА_1 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки селища міського типу Рокитне Рокитнянського району Київської області. Після набрання зазначеним рішенням законної сили законної сили у вересні 2022 року позивач звернувся із письмовим рапортом до командира відповідача про звільнення його, ОСОБА_1 , старшого оператора відділення військової частини НОМЕР_1 з військової служби у запас, як такого, що є батьком 4 неповнолітніх дітей (до 18 років): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За результатом розгляду рапорту позивача відповідачем відмовлено у його задоволенні. Представник позивача вказує, що бездіяльність відповідача порушує права позивача.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень відзив на позов не подано. Однак, копія ухвали про відкриття провадження і позовної заяви з додатком відповідачем не отримані, оскільки поштове відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 11 статті 126 КАС України визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на викладене, неподання відповідачем відзиву на позов не кваліфікується судом як визнання позову відповідно до ч.4 ст.159 КАС України.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.39).

22.12.2022 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.41).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді старшого оператора відділення Військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.

ОСОБА_1 є батьком чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.07.2022 р. у справі №379/515/22 (провадження №2/379/185/22), що набрало законної сили 29.08.2022 р. (а.с.43-50), а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо звільнення з військової служби у запас, як такого, що є батьком 4 дітей.

Листом від 22.09.2022 р. Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено ОСОБА_1 , що викладені у рапорті обставини не підпадають під визначений вичерпний перелік пункту третього частини п`ятої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому підстави для його звільнення з військової служби відсутні (а.с.29-31).

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом Закон №2232).

Частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232 визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону №2232 передбачено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232. При цьому підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом встановлені у частині 5 статті 26 Закону №2232 та розмежовані з огляду на період застосування: у мирний час (пункт 1); під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації) (пункт 2); з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації (пункт 3).

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 р. №2119-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 р. №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 18.04.2022 р. №2212-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 р. №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.08.2022 р. №2500-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 р. №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 р. №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 17.11.2022 р. №2738-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, з огляду на введення в Україні військового стану та зважаючи на вид військової служби, яку проходить позивач, підстави звільнення його з військової служби визначені у пункті 3 частини 5 статті 26 Закону №2232.

Так, відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232, у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації:

а) за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років; у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; військовослужбовці-жінки у зв`язку з вагітністю; військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку; один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років; військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років; ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України).

Суд враховує, що підстави, зазначені у пункті 3 частини 5 статті 26 Закону №2232, носять вичерпний характер.

Разом із тим, наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років не встановлено законодавством (п.3 ч.5 ст.26 Закону №2232) як підстава для припинення (розірвання) контракту та звільнення військовослужбовця з військової служби у період дії воєнного стану.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення громадянина України ОСОБА_1 з військової служби за контрактом під час воєнного стану відповідно до норм статті 26 «Звільнення з військової служби» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити громадянина України ОСОБА_1 з військової служби за контрактом під час воєнного стану відповідно до норм статті 26 «Звільнення з військової служби» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем.

Відповідачем також не надано доказів понесення судових витрат у даній справі, які б підлягали розподілу відповідно до статті 139 КАС України..

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Дата складання повного рішення суду 17 січня 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт