Справа № 705/4819/17
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/4819/17 Суддя (судді) першої інстанції: Годік О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар Ольховська М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

-визнати незаконним рішення комісії по призначенню пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 12.05.2017 року за № 9 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи з 01.06.2000 по 03.05.2001 (період роботи СУФП «Дако»); з 01.12.2002 по 07.05.2003 (період роботи ФГ «Орбіта»; з 01.05.2005 по 01.09.2005 (період роботи ФГ «Зозуля»);

-визнати незаконною відмову Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (Управління застосування пенсійного законодавства Відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 17) № 9666/07 від 01.06.2017 року у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.03.2017 року, тобто з дня досягнення 55 річного віку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач безпідставно не зарахував до загального стажу зазначені періоди, оскільки даний стаж підтверджується трудовою книжкою, а тому вважає такі дії протиправними.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2022 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Позивачем подано до територіального органу Пенсійного фонду України належним чином засвідчену копію трудової книжки, в якій чітко визначені періоди його трудового стажу, а тому такі періоди роботи підлягають зарахуванню до страхового стажу на підставі інформації, внесеній в трудову книжку позивача.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зокрема, апелянт посилається на те, що записи у трудовій книжці позивача та архівні довідки про період його роботи у спірних періодах не містять відомостей щодо безпосередньої його зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції. Разом з тим, звертають увагу, що позивач не звертався до комісії по призначенню пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зарахування до пільгового стажу роботи з 01.05.2005 по 01.09.2005, а тому рішення щодо відмови в даному зарахуванні не приймалось.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

З трудової книжки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 30.03.1983 вбачається, що позивач мав членство у колгоспі:

- 22.08.1983 прийнятий в члени колгоспу «Маяк» с. Косенівка Уманського району;

- 07.04.1992 виведений з членів колгоспу згідно заяви;

- 07.10.1992 прийнятий в члени колгоспу «Маяк» с. Косенівка Уманського району;

- 31.03.2000 переведений з членів КСПП с. Косенівка в СТОВ «Косенівка»;

- 31.05.2000 звільнений з членів СТОВ «Косенівка» за власним бажанням.

Разом з тим, відповідно до розділу трудової книжки про відомості про роботу, позивач:

- 22.03.1983 зарахований на посаду тракториста-машиніста колгоспу «Маяк» с. Косенівка;

- 07.04.1992 звільнений з роботи згідно поданої заяви;

- 20.04.1992 прийнятий на роботу машиніста бульдозера четвертого розряду;

- 06.10.1992 звільнений за власним бажанням;

- 06.10.1992 зарахований на посаду тракториста-машиніста;

- 31.05.2000 звільнений з роботи тракториста-машиніста за власним бажанням;

- 01.06.2000 прийнятий на роботу механізатором;

- 03.05.2001 звільнений з роботи за власним бажанням;

- 04.05.2001 прийнятий на роботу механізатора СТОВ «Косенівка»;

- 30.04.2002 звільнений з роботи в зв?язку з переходом на іншу роботу;

- 01.05.2002 прийнятий на роботу трактористом ФГ «Орбіта»;

- 07.05.2003 звільнений з роботи тракториста;

- 02.09.2003 розпочато виплату допомоги по безробіттю;

- 28.05.2004 припинено виплату допомоги;

- 22.06.2004 розпочато виплату матеріальної допомоги;

- 18.12.2004 припинено виплату допомоги по безробіттю;

- 01.05.2005 прийнятий на роботу механізатором ФГ «Зозуля»;

- 01.09.2005 звільнений з роботи за згодою сторін;

- 16.09.2005 розпочато виплату допомоги по безробіттю;

- 10.09.2006 припинено виплату допомоги по безробіттю;

- 10.09.2007 прийнятий помічником оператора;

- 19.11.2008 звільнений за згодою сторін;

- 01.12.2008 розпочата виплата допомоги по безробіттю;

- 25.11.2009 припинено виплату допомоги по безробіттю;

- 01.04.2010 прийнятий на роботу підсобним робітником;

- 30.04.2010 звільнений з роботи у зв`язку з закінченням строку дії трудового колективу;

- 07.05.2010 прийнятий підсобним робітником з прибиранням території;

- 26.05.2010 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням строку дії договору;

- 28.05.2010 прийнятий підсобним робітником з прибирання території;

- 14.06.2010 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору.

Крім того, відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 № 1190: 02.06.1982 прийнятий в члени колгоспу «Маяк» трактористом. Звільнений з членів колгоспу « Маяк » за власним бажанням за протоколом від 30.12.1982 №21.

Відповідно до довідки № 44 від 13.06.2018 виконкому Косенівської сільської ради ОСОБА_1 дійсно був прийнятий на роботу в ФГ «Орбіта» та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 01.05.2002.

Згідно довідки № 45 від 13.06.2018 виконкому Косенівської сільської ради ОСОБА_1 дійсно був прийнятий на роботу в СП «Дако» та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 01.06.2000.

Відповідно до довідки ФГ «Зозуля» ОСОБА_1 дійсно працював з 01.05.2005 по 01.09.2005 трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції (а.с133).

12.05.2017 року позивач звернувся до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом № 9666/07 від 01.06.2017 року відповідач повідомив позивача про прийняте рішення про відмову йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що відсутній необхідний спеціальний стаж роботи для призначення пенсії, прийнято рішення (протокол від 31.05.2017 № 1929) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.9).

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 12.05.2017 року за № 9 ОСОБА_1 було підтверджено стаж роботи на посаді тракториста-машиніста з 02.06.1982 по 30.12.1982 (124 в/дні), з 22.03.1983 по 07.04.1992, з 06.10.1992 по 31.05.2000, з 04.05.2001 по 30.04.2002, з 01.05.2002 по 30.11.2002 (а.с.10)

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі Закон №1788), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

За приписами частини першої статті 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Висновки суду

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно «Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років» від 10.11.2006 року № 18-1, у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюються Комісіями, які створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду України.

Так, при розгляді поданих позивачем документів відповідачем було враховано лише період, що підтверджений рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі-Комісія) від 12.05.2017 року №9, а саме: період з 02.06.1982 по 30.12.1982 (124 в/дні), з 22.03.1983 по 07.04.1992, з 06.10.1992 по 31.05.2000, з 04.05.2001 по 30.04.2002, з 01.05.2002 по 30.11.2002, та не підтверджено стаж роботи на посаді тракториста (механізатора) з 01.06.2000 по 03.05.2001 (період роботи СУФП «Дако» -11 місяців 2 дні; з 01.12.2002 по 07.05.2003 (період роботи ФГ «Орбіта» - 5 місяців 6 днів; з 01.05.2005 по 01.09.2005 (період роботи ФГ «Зозуля» - 4 місяці. Всього 1 рік 8 місяців 8 днів.

Судом встановлено, що саме це рішення Комісії було враховане Уманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області під час вирішення питання про визначення права на призначення пенсії позивачу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За наслідками розгляду заяви про призначення пенсії листом №9666/07 від 01.06.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Відповідач в апеляційній скарзі, як на підтвердження своїх вимог, вказує на те, що записи у трудовій книжці позивача не містять відомостей щодо безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції та не підтверджують пільговий характер робіт на вказаних підприємствах.

Однак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутність в трудовій книжці відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільгосппродукції, і відсутність таких даних не може бути підставою для не зарахування всіх періодів роботи трактористом до спеціального трудового стажу та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на таке.

Зокрема, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. № 58, передбачає, що до трудової книжки працівника заносяться відомості: прийняття на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення з роботи, нагороди та заохочення. Внесення інших відомостей вказаним нормативним актом не передбачено.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Якщо такого наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу не було, то працівник на іншу роботу не переводився.

У трудових книжках позивача же відсутні будь-які відомості про те, що позивач переводився на інші посади або виконував іншу роботу у спірний період окрім тракториста (механізатора), тому, на думку колегії суддів, в Комісії не було жодних правових підстав для не зарахування всіх періодів роботи на посаді тракториста (механізатора), що дає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, відповідач наполягає на поданні уточнюючих довідок, посилаючись на пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.

Однак, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організації для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

В даному випадку в трудовій книжці наявні записи щодо роботи у період з 01.06.2000 по 03.05.2001 (період роботи СУФП «Дако») - механізатором; з 01.12.2002 по 07.05.2003 (період роботи ФГ «Орбіта) - трактористом; з 01.05.2005 по 01.09.2005 (період роботи ФГ «Зозуля») - механізатором.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СУПФ «Дако» та ФГ «Орбіта» ліквідовані без правонаступників. Даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань також підтверджується той факт, що позивач працював на підприємствах, основним видом діяльності яких була діяльність у сфері сільського господарства.

З огляду на встановлені дані, колегія суддів не вбачає підстав для сумніву, що позивач виконував трудову функцію за професією тракториста (механізатора) зайнятому у виробництві саме сільськогосподарської продукції, оскільки це було основним та єдиним видом діяльності підприємств, у яких працював позивач.

Зазначені висновки не спростовані відповідачем.

При цьому колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, висловлені в постанові від 20.02.2020 у справі №182/6635/16-а, у якій Суд не відступив від висновку Верховного Суду у справі № 681/813/17 (постанова від 27.02.2018), вказав на помилковість позиції суду попередньої інстанції щодо неможливості зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача у зв`язку з тим, що у трудовій книжці позивача вказана посада механізатор. Адже термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії:бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

З огляду на викладене, Верховний Суд наголосив на те, що спірний період роботи механізатором повинен бути зарахований до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до п. 10 листа Вищого адміністративного суду України № 1406/100 /13-08 від 14.08.2008 р. «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення» (за результатами справ розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку) слідує, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливість одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації, або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Зокрема, в даному листі зазначається, що помилковим є твердження, що для підтвердження стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій, оскільки не менш важливим доказом, який береться до уваги є покази свідків, які працювали з позивачем на одному підприємстві, в установі, організації та можуть підтвердити правильність своїх свідчень трудовими книжками.

Враховуючи це, при розгляді справи судом першої інстанції були допитані свідки, які підтвердили, що працювали разом з позивачем в спірні періоди трудової діяльності позивача на сільськогосподарському підприємстві, зокрема, що разом з позивачем займалися вирощуванням зернових, разом сіяли і збирали урожай, та підтвердили той факт, що ОСОБА_1 дійсно працював на тракторі та комбайні.

Крім того, вже не одноразово Верховний Суд зазначав, що на особу не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу особи, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний прядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, позивачем доведено факт його роботи трактористом (механізатором), зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції у спірний період, зокрема, трудовою книжкою, книгами обліку праці, архівними довідками, показами свідків.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, тому відсутні підстави для неврахування спірних періодів до страхового стажу позивача.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що позивач не звертався до комісії по призначенню пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зарахування до пільгового стажу роботи з 01.05.2005 по 01.09.2005, а тому рішення щодо відмови в даному зарахуванні не приймалось, колегія суддів не приймає, оскільки дані про цей період містилися в трудовій книжці позивача при розгляді відповідачем питання про призначення позивачу пенсії.

Враховуючи наведене вище у сукупності, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 16.01.2023.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2022 р. - залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 жовтня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель