Справа № 161/13897/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року

м. Київ

справа № 161/13897/17

адміністративне провадження № К/9901/34382/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 161/13897/17

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року (головуючий-суддя Кирилюк В.Ф.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року (головуючий-суддя Гудим Л.Я., судді: Шинкар Т.І., Святецький В.В.),

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 27 січня 2015 року він подав декларацію про доходи зі зверненням на призначення житлової субсидії, однак на даному документу був відсутній вхідний номер реєстрації в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент). 20 лютого 2015 року він отримав лист з підписом директора департаменту Главацького О.М. про відмову комісії з питань призначення державних соціальних допомог у призначені субсидії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (загальна площа двох житлових приміщень перевищує встановлену соціальну норму житла) чим не дотримано вимог положення про призначення субсидії.

30 березня 2015 року ним був отриманий лист Департаменту з роз`ясненням про те, що заява про призначення субсидії комісією з питань призначення державних соціальних допомог розглянута повторно, а також повідомлено про призначення субсидії з січня по червень 2015 року.

Листом від 08 вересня 2016 року Департамент повідомив про термінове прибуття для підтвердження права на субсидію з попередженням, що у разі неявки, надання субсидії буде припинено. Після надання ним відповідних письмових пояснень він вважав, що все з`ясовано по квартирі в АДРЕСА_1 , про яку йшлося в повідомленні, яка з часу смерті його тітки ніким не використовувалася.

09 березня 2017 року, тобто через півроку, Департамент повідомив про припинення надання субсидії з лютого 2017 року з посиланням на надання недостовірної інформації про додаткове житлове приміщення, а також попередженням щодо визначення розміру надмірно виплачених коштів.

Листом 12 травня 2017 року № 11.5-7/6669 відповідачем запропоновано надмірно виплачені кошти у розмірі 1698 грн 71 коп. за період з січня по червень 2015 року перерахувати до 25 липня 2017 року на рахунок Департаменту.

Позивач вказував, що того ж дня його знову повідомили про надання недостовірних відомостей про додаткове житлове приміщення. Декларація, яка являється примірною і наказ про її затвердження в Мінюсті не зареєстровано, тому вона незаконна. Разом з тим, Департамент не дотримується вимог ст. 14 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, де передбачено, що перерахунок субсидії у межах установленого терміну її призначення без звернень громадян проводиться у визначених випадках, але не у випадках на який він посилається.

Крім того, зазначав, що акт проведеної перевірки достовірної інформації від 28 лютого 2017 року №63 відповідачем сфальсифіковано для того щоб приховати свої протизаконні дії про припинення в лютому 2017 року надання призначеної субсидії. Адже перевірка майнового стану проводилася в 2015 році і відповідачу ще з 2016 року було відомо про наявність квартири в м. Бердичів, про що він надавав письмове пояснення.

Вказував, що субсидія призначається не на кількість (розмір) майна, а на його соціальну норму і дохід отриманий зареєстрованими у квартирі, тобто в межах встановлених соціальних норм.

З огляду на викладене, просив суд прийняти рішення про відміну проведених перерахунків наданих субсидій за січень-червень 2015 року; відміну зупинення надання субсидії з лютого 2017 року з одночасним перерахунком по даний час; спростування безпідставних звинувачень в приховуванні і свідомої подачі недостовірних даних; постановку окремих ухвал про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що проведеною державним соціальним інспектором Департаменту перевіркою встановлено, що позивач подав недостовірну інформацію про майновий стан сім`ї. Зокрема, в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги ОСОБА_1 не задекларував наявність у його власності іншого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено відповідний акт. Встановивши, що загальна площа двох житлових приміщень, що перебувають у власності позивача становить 94,6 кв.м. (площа житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 становить 66,5 кв.м, площа житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 - 28,1 кв.м), суд першої інстанції дійшов висновку, що для сім`ї ОСОБА_1 соціальна норма становить 62,52 кв. м, належне приміщення перевищує на 32,08 кв.м. З огляду на викладене та з урахуванням п. п. 13, 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Залишаючи без змін постанову суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновком про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач свідомо подав недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, яка підлягає поверненню.

Не погоджуючись з постановами судів першої та апеляційної інстанцій та вважаючи їх такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги обґрунтовані зокрема тим, що приписи п. 5 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, до якого були внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2015 року № 106, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки передбачають інші умови, за яких субсидія не призначається. Інші доводи касаційної скарги аналогічні за змістом позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2018 року відкрито провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що 27 січня 2015 року позивач звернувся до Департаменту соціального політики Луцької міської ради із заявою та декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції, що була чинною на час звернення позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг - 27 січня 2015 року) (далі - Положення №848).

Відповідно до пункту 1 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг.

На підставі рішення Департаменту позивач користувався субсидією для часткового відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги з січня по червень 2015 року.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад соціального захисту населення (пункт 3 Положення № 848).

Підпунктом 3 пункту 5 Положення №848 (у редакції, що була чинною на час звернення позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг - 27 січня 2015 року) передбачено, що субсидія не призначається, якщо, зокрема, власник (співвласник) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок, та особи, які зареєстровані разом з ним у житловому приміщенні (будинку), мають у своєму володінні (користуванні) чи володінні (користуванні) дружини (чоловіка, неповнолітніх дітей) у сукупності більше ніж одне житлове приміщення (будинок), загальна площа яких у сумі перевищує встановлену соціальну норму житла, в межах якої надається субсидія.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено громадянам, які відповідно до законодавства мають субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, соціальну норму житла для оплати користування житлом/утримання житла - 13,65 кв.м. загальної площі на одну особу та додатково 35,22 кв.м. на домогосподарство.

Судами встановлено, що за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається для призначення державних соціальних допомог, державним соціальним інспектором виявлено не задеклароване житло за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 28.1 кв.м, про що 28 лютого 2017 року було складено акт № 63 (а.с. 18).

Відповідно до пункту 20 Положення № 848 надання раніше призначеної субсидії припиняється, зокрема, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Інструкцією щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженою наказом Мінпраці від 19.09.2006 №345 (далі - Інструкція №345) визначено порядок оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги в управліннях праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, структурних підрозділах з питань праці та соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради (далі - Управління), які працюють в умовах як централізованої, так і децентралізованої виплати коштів призначеної соціальної допомоги, пільг та компенсацій (далі - допомога), у тому числі: допомоги на оплату житла та комунальних послуг.

Відповідно до положень пунктів 5.1, 5.2 Інструкції №345 надання соціальної допомоги припиняється та поновлюється у випадках, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, а також згідно із заявою отримувача допомоги.

Рішення про припинення чи поновлення виплати соціальної допомоги оформлюється протоколом та затверджується підписом начальника Управління або іншої особи, якій надано таке право, датою та скріплюється печаткою Управління на протоколі.

Протоколом від 02 березня 2017 року припинено ОСОБА_1 надання раніше призначеної житлової субсидії з лютого 2017 року (а.с.56).

09 березня 2017 року Департамент листом за № 11.5-7/3704 повідомив позивача про припинення надання субсидії з лютого 2017 року у зв`язку з наданням ним недостовірної інформації про додаткове житлове приміщення, а також попередив щодо визначення розміру надмірно виплачених коштів (а.с.19).

Повідомленням від 12 травня 2017 року № 11.5-7/6669 Департамент додатково повідомив позивача про припинення виплату субсидії з лютого 2017 року, визначення обсягу надміру виплачених коштів у розмірі 1698 грн 71 коп. за період з січня по червень 2015 року та запропонував вказану суму перерахувати до 25 липня 2017 року на рахунок Департаменту (а.с.25).

Встановивши, що ОСОБА_1 , звертаючись до Департаменту за призначенням житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, подав недостовірну інформацію про майновий стан сім`ї, а саме не задекларував наявність у його власності іншого житлового приміщення, що відповідно до пункту 20 Положення № 848 є підставою для припинення надання раніше призначеної субсидії, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного Верховний Суд зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

За змістом статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук