Справа № 761/46223/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного Управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича від 21.11.2019 року №294 про накладення на головного інженера ТОВ «Житлобуд-1» ОСОБА_1 штрафу і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено:

Скасовано постанову №294 від 21 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 153,00 грн.

Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича про скасування постанови та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління Держспоживслужби в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язків заступника начальника Головного управління Держспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича про скасування постанови на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи, зокрема, з метою належного повідомлення про розгляд справи.

Позивач своїм правом на подання відзиву не скористався, будучи належним чином повідомленим про розгляд, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів надійшла скарга мешканців будинку АДРЕСА_1 в тому числі на незадовільну роботу ліфтів.

17.09.2019 року копія скарги надійшла до Головного управління Держспоживслужби в м. Києві із зобов`язанням ретельно і всебічно перевірити наведені у зверненні факти.

19.06.2019 року комісією у складі: головного інженера ТОВ «Житлобуд-1» ОСОБА_1 , майстра ТОВ «Житлобуд-1» ОСОБА_2 , технічного директора ТОВ «Толока М» Могильного В.С. , виконроба ТОВ «Толока М» ОСОБА_3. було складено акт обстеження технічного стану ліфтів ТОВ «Житлобуд-1» в житловому будинку АДРЕСА_2 та в результаті обстеження ліфта було встановлено знос канато-ведучого шківа, шків потребує заміни, проточці не підлягає; знос черв`ячної пари редуктора головного приводу та знос підшипників, редуктор потребує заміни. Та встановлено, що ліфт потребує заміни шківок обмежувача швидкості та магнітний пускач.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві проводилась перевірка ТОВ «Житлобуд-1» за результатами чого було складено акт №4561-1 від 26.09.2019 року.

З актом ознайомлена директор ТОВ «Житлобуд-1» та висловила свою незгоду з виявленим порушенням щодо неналежного обслуговування ліфтів.

26 вересня 2019 року головним спеціалістом відділу контролю у сфері робіт та послуг Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Бойченко М.М. склала протокол про адміністративне правопорушення №227 відносно ОСОБА_1 в якому зазначено, що 26.09.2019 року при перевірці ТОВ «Житлобуд-1» за адресою: м. Київ, просп.Героїв Сталінграда, буд.16-Д при обстеженні житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці на посаді головного інженера не забезпечив належного утримання і ремонту ліфтів, чим порушив вимоги п.п.5.5.5 п.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.155 КУпАП, що зафіксовано в акті від 26.09.2019 року №4561-1.

На підставі зазначеного протоколу, 21.11.2019 року т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Караулов В.Д. постановою №294 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.155 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153,00 грн.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що відповідач не надав суду доказів що ОСОБА_1 є відповідальним за належне утримання ліфтів, фінансування проведення ремонтних робіт ліфтів та внаслідок дій позивача не були профінансовані ремонтні роботи ліфта.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з частиною першою статті 6 вищевказаного Закону, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 № 209 (чинне на момент виникнення спірних правовідносин), Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме, зокрема, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме, у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння), зокрема: перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону; накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Предметом розгляду у даній справі є постанова тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного Управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича від 21.11.2019 року №294 про накладення на головного інженера ТОВ «Житлобуд-1» ОСОБА_1 штрафу, передбаченого частиною першою статті 155 КУпАП.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем у справі зазначено Головного Управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича.

В той же час аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ із застосуванням Закону №877-V, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальних підрозділів.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» покладено функціональний обов`язок розглядати справи про порушення відповідного законодавства.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ у порядку КупАП України та накладає відповідні штрафи.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.12.2019 у справі № 724/716/16, від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17, від 17.09.2020 у справі №742/2298/17.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом у розглядуваній справі є Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, від імені якого, зокрема, заступник начальника Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулов Віталій Дмитрович, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Однак, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи у якості відповідача судом першої інстанції залучений не був, заміну неналежного відповідача судом проведено не було.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача. У даній справі належним відповідачем є Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена оспорювана постанова.

Поряд з цим, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві до участі у справі в якості належного відповідача судом першої інстанції залучено не було.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховним Судом у постанові №162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.

Виходячи із зазначених вище положень закону, а також предмету позовних вимог, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що у цій справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, чим допустив порушення норм процесуального законодавства.

Суд апеляційної інстанції, на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, як було підкреслено вище, позбавлений можливості виправити наведену помилку, а тому приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав, що він заявлений до неналежного відповідача.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 200/12486/19-а та від 31.08.2020 року у справі № 420/4279/19.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №336/2138/17 (2-а/336/223/2017), від 26.06.2019 року у справі №303/3794/17, від 09.08.2019 року у справі №821/2089/17, від 09.10.2019 року у справі №456/2935/15-а, від 30.09.2019 року у справі №819/940/18 та від 31.10.2019 року у справі №826/17241/16.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини звернення ОСОБА_1 до суду із позовом до неналежного відповідача, що було залишено поза увагою Шевченківського районного суду міста Києва та мало своїм наслідком розгляд справи по суті без урахування належного суб`єктного складу сторін, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає, що вони не можуть вплинути на висновки суду апеляційної інстанції з огляду на те, що відповідач, до якого позивач звернувся до суду з даним позовом, не є належною особою, до якої може бути пред`явлено позов у спірних правовідносинах.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів вважає відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича про скасування постанови.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва Караулова Віталія Дмитровича про скасування постанови - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма