Справа № 420/625/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/625/23
УХВАЛА

16 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою Управління Соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу прмусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови,

встановила:

11.01.2023 року до суду з позовом звернулось Управління Соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 резолютивної частини постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. від 25.10.2022 про відкриття провадження ВП №70147548 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 800 грн.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 1 та 6 ст. 120 КАС України).

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя вказує про наступне.

Як вбачається з прохальної частини позову позивач просить визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання даного позову, обґрунтовуючи тим, що Управлінням соціального захисту Одеської районної державної адміністрації Одеської області 27.12.2022 отримано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідь-відмову № 03.01-20968 від 15.12.2022, в якому Управління було проінформовано про право на оскарження постанови виконавця шляхом звернення до суду, що свідчить про активні дії позивача щодо оскарження неправомірного пункту 3 резолютивної частини постанови виконавця.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суддя враховує наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Отже, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є постанова від 25.10.2022 про відкриття провадження ВП №70147548 щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 800 грн.

Відтак, датою початку перебігу 10-денного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є 03.11.2022 року, тобто дата отримання Управлінням оскаржуваної постанови, а тому строк звернення до суду спливає до 13.11.2022 р. включно.

Натомість, позивач звернувся до суду 11.01.2023 р., тобто поза межами 10-денного строку звернення до суду, передбаченого ст. 287 КАС України.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу, на той факт, що в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із даним позовом до суду, позивач фактично вказує на досудове врегулювання спірного питання, що підтвержується доказами листування між Управлінням та Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Основні положення досудового врегулювання спорів визначено у статі 17 КАС України, згідно якої сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Проте, ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено виключне право оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. А саме тому, використання альтернативного способу захисту своїх прав не позбавляє права позивача звернутись до адміністративного суду з відповідним позовом у встановлений законодавством 10-денний строк.

З огляду на вказане, ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачає вчинення особою дій по досудовому врегулюванню даного спору.

Крім того, вказані обставини не є поважними, оскільки не є об`єктивно непереборними, які б перешкоджали позивачу звернутися до суду з даним позовом у визначений законом строк, тобто з 03.11.2022 р. по 13.11.2022 р.

Таким чином, суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позов у зв`язку з тим, що підстави, вказані у даному клопотанні, визнані судом неповажними.

При цьому, позивачу пропонується вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду із наданням доказів поважності причин пропуску такого строку.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яке обгрунтовано відсутністю вчасного фінансування, то суд вказує про таке.

Відповідно до ч. 1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення останнього, є правом, а не обов`язком суду й, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 19.09.2018 р. по справі №9901/655/18, від 23.04.2020 р. по справі № 800/283/17 та від 27.04.2020 р. по справі № 9901/73/20.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені у статті 8 цього Закону, положеннями частини 1 якої передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 статті 8 Закону №3674-VI передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обгрунтування даного клопотання позивач вказує на відсутність на його рахунку достатніх коштів для сплати судового збору у сумі 2 684 грн. 00 коп., відповідно до КЕКВ 2800 за подання даного адміністративного позову, надавши копію Виписки за 03.01.2023 року.

Як вбачається з даної Виписки, то у позивача на рахунку дійсно відсутні достатні грошові кошти для сплати судового збору у розмірі 2 684 грн.

Проте позивачем не надано підтвердження, яке в подальшому слугуватиме гарантією сплати судового збору на момент ухвалення судового рішення по справі, а саме докази того, що у нього до ухвалення судвогг рішення будуть наяані кошти, у т.ч. вчинення будь-яких дій, направлених на отримання коштів від Державної казначейської служби України для сплати судового збору.

Відтак, суддя вважає, що на момент вирішення даного клопотання у суду відсутні законні підстави визнати вказані доводи позивача, як підстава для відстрочення сплати позивачем судового збору за подання ним даного позову відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 684 гривень.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування пункту 3 резолютивної частини постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. від 25.10.2022 про відкриття провадження ВП №70147548 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26 800 грн., відповідно позивачу необхідно сплатити судовий збір, як за вимогу майнового характеру, в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 684,00 грн. та надати суду належний доказ сплати (перерахування) судового збору в належному розмірі.

Інформацію про платіжні реквізити для перерахування судового збору за подання адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду можна довідатися, зокрема, на офіційному сайті суду (adm.ks.court.gov.ua) в розділі "Судовий збір".

Крім того, визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду:

- заяву про поновлення строку звернення до суду та вказати інші обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів;

- платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн. або документу, що звільняє позивача від сплати судового збору.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна