Справа № 438/1327/22
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1327/22
Провадження № 2-а/438/2/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 січня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М., розглянув адміністративну справу

№438/1327/22, провадження №2-а/438/2/2023

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

учасники справи :

позивач : ОСОБА_1 - не з`явилась

відповідач : Головного управління національної поліції у Львівській області - не з`явився

третя особа: поліцейський СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Макух Андрій Степанович не з`явився

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

26 грудня 2022 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути на її користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.12.2022 року поліцейським СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Макух Андрієм Степановичем, винесено постанову серія БАВ №120317 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення за те, що 06.12.2022 року позивачка керувала транспортним засобом Chevrole Aveo на якому встановлено номерний знак НОМЕР_1 та який не підсвічувався в темну пору доби, що унеможливлює ідентифікувати символи номерних знаків на відстані 20 метрів, чим порушила п. 2.9 б. ПДР та здійснила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною, не відповідає вимогам закону та у ній відсутній склад адміністративного порушення. Оскільки 06.12.2022 року під час зупинки автомобіля працівниками поліції до неї підійшла жінка- поліцейська та попросила пред`явити документи для перевірки, в подальшому дані документи передала іншому поліцейському, який перебував у патрульній машині та повідомила про незадовільне освітлення заднього номерного знаку, на що позивач зазначила, що перед початком руху перевірила технічний стан автомобіля, у тому числі заднього номерного знаку, який освітлювався. Проте під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати чи працює освітлення номерного знаку, а тому якщо є якісь зауваження вони негайно будуть усунені. Однак, поліцейський який перебував в патрульному автомобілі вийшов із нього та повідомив, що відносно неї винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, при цьому проігнорував пояснення та заперечення та всупереч твердженням позивача, склав одноособово без її участі постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності. Крім цього зазначає, що у постанові про притягнення її до відповідальності зазначено пункт п.2.9 «б» Правил дорожнього руху, який не стосується описаного правопорушення, натомість забороняє водієві керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. Також зазначає, що винесена постанова не має жодних відомостей про докази вчинення адміністративного правопорушення чи технічні засоби якими здійснено фото або відеофіксацію. На підставі викладеного просить скасувати постанову серії БАВ №120317 від 06.12.2022 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Макух Андрієм Степановичем про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень за ч.1 ст.121-3 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути на її користь судові витрати по сплаті судового збору.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориславського міського суду від 26.12.2022 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Одночасно із винесенням ухвали про відкриття провадження і призначення справи до судового розгляду, судом було залучено в якості третьої особи поліцейського СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Макуха Андрія Степановича.

Відповідач Головне управління національної поліції у Львівській області та третя особа, поліцейський СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Макух Андрій Степанович в у судове засідання не прибули, хоча двічі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Протокольною ухвалою від 17.01.2023 року визнано неявку відповідача та третьої особи неповажною.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування .

В судовому засіданні встановлено, що 06.12.2022 року поліцейським СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Макух Андрієм Степановичем винесено постанову серії БАВ №120317, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 06.12.2022 року керувала транспортним засобом Chevrole Aveo на якому встановлено номерний знак НОМЕР_1 та який не підсвічувався в темну пору доби, що унеможливлює ідентифікувати символи номерних знаків на відстані 20 метрів, чим порушила п. 2.9 б ПДР.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд звертає увагу що оскаржувана постанова містить посилання на порушення ОСОБА_1 п.2.9 «б» ПДР України. Пункт п.2.9 «б» ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу, а відтак зазначений в постанові пункт суперечить диспозиції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. А відтак протиріччя у нормах закону є недопустимою у рішенні суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Натомість в оскаржуваній постанові поліцейський обмежився лише описом скоєного правопорушення, без належної мотиваційної оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. До оскаржуваної постанови не додано жодних доказів, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, зокрема матеріалів відео або фотофіксації з яких можна було б зробити висновок про винуватість позивача, не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, та не представлено жодних інших доказів.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того не спростованим в ході розгляду справи є твердження позивача щодо порушення процедури розгляду адміністративної справи. Увідповідності до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З досліджених судом документів вбачається, що поліцейський СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Макух Андрій Степанович розгляну адміністративне правопорушення без участі позивача у службовому автомобілі, в той час як ОСОБА_1 розмовляла із жінкою-поліцейською, яка встановила адміністративне правопорушення, та не взяла до уваги пояснення правопорушниці, що призвело до порушення прав та законних інтересів особи.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20 вересня 2012 року, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відтак, суд відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки у такій не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем вказаного правопорушення, при винесенні такої не було повно і всебічно досліджено усіх обставин справи.

Згідно ч.4 ст.159КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

5. Позиція суду.

З урахуванням зазначеного, аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також враховуючи, що відповідач та третя особа в судове засідання не з`явився, та будь-яких достовірних доказів чи фактів які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надали, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови серії БАВ №120317 від 06.12.2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн, підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1ч.1ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, згідно висновку Верховного Суду України, право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Приписами ст. 288 ч.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: 3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно вимог ст. 139 КАС України та постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 справа №543/775/17 ( провадження №11-1287апп18) судовий збір віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9,19, 20, 69,72,77, 139,159,286 КАС України, ст.ст. 9, 121-3, 245, 248, 251, 280, 283, 284, 288,289 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області третя особа: поліцейський СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Макух Андрій Степанович про скасування постанови серії БАВ №120317 від 06.12.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАВ №120317 від 06.12.2022 року складену поліцейськиим СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Макух Андрієм Степановичем стосовно ОСОБА_1 про визнання винною за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень.

В іншій частині позовних вимог, щодо закриття справи про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП, відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Повернути ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 496,20 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 26.12.2022 року, сплачено у АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108833;

Третя особа: поліцейський СРПП ВП №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції Макух Андрій Степанович службова адреса: 82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Мазепи, 21.

Суддя Бориславського міського суду С. М. Ткачова