Справа № 240/16233/22
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/16233/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до пункту б статті 12, частини третій ст. 5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути його заяву у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до пункту б статті 12, частині третій ст.5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що з 24.06.1995 по 14.11.2005 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі та його вислуга у календарному обчисленні становить 11 років 06 місяців 07 днів, а у пільговому 17 років 03 місяці 10 днів. Вважаючи, що має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до п.б ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" звернувся до відповідача із заявою, у відповідь на яку отримав відмову, мотивовану не досягненням на момент звільнення зі служби 45-річного віку та відсутності необхідної кількості календарної вислуги років.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 08.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

21.10.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, оскільки законодавством чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності достатньої календарної вислуги років та зазначено виключний перелік періодів служби, які враховуються до календарної вислуги років. Вважає, що саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення пенсії відповідно до п.б ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" .

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

Позивач проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі з 24 червня 1995 року по 31 грудня 2006 року.

Вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 11 років 06 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні 17 років 03 місяці 10 днів, що підтверджується довідкою ДП "Коростенська виправна колонія (№71) Міністерства юстиції України.№411 від 18.10.2021.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до п."б" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", однак отримав відмову у її задоволенні викладену у листі №1964-47465/Л-02/8-0600/22 від 26.01.2022. Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області повідомлено позивача, про те, що призначення пенсії особам, відповідно до положень до п."б" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" які звільненні зі служби до досягнення 45-річного віку та за наявності 11 років 06 місяців 07 днів календарної вислуги років чинним законодавством не передбачено.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом, порушених на його думку, прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок та умови призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, в тому числі з числа осіб, які проходили службу в Державній кримінально-виконавчій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами ст. 48 Закону № 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням ПФУ за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п. 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

При цьому, за позицією Великої палати Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Системний аналіз викладених положень дає змогу дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 12, частини третій ст. 5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За змістом довідки Державної установи "Коростенської виправної колонії (№71)" № 411 від 18.10.2021 позивач проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі з 24 червня 1995 року (наказ про призначення №81 о/с від 23.06.1995) по 14 листопада 2005 року (наказ про звільнення №31 о/с від 01.11.2005) та з 14 листопада 2005 року (наказ про призначення №31 о/с від 01.11.2005) по 31 грудня 2006 року (наказ про звільнення №1 о/с від 02.01.2007). Вислуга років у календарному обчисленні становить 11 років 06 місяців 07 днів, у пільговому обчисленні 17 років 03 місяці 10 днів.

Так, умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (чинного на час розгляду заяви позивача січень 2022 року) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до вимог пункт «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час звернення позивача до відповідача, пенсія за вислугою років може бути призначена особі за наявності таких обов`язкових умов:

- досягнення особою на день звільнення зі служби 45-річного віку;

- загальний трудовий стаж - 25 календарних років і більше;

- стаж військової служби - 12 календарних років і 6 місяців.

Так, листом Головного Пенсійного фонду України в Житомирській області № 1964-47465/Л-02/8-0600/22 від 26.01.2022 позивачу роз`яснено, що призначення пенсії особам, які звільнені зі служби до досягнення 45-річного віку та за наявності 11 років 06 місяців 07 днів календарної вислуги років чинним законодавством не передбачено.

Тобто, в даному випадку, спір виник з приводу досягнення позивачем на момент звільнення 45-річного віку та відсутності необхідної кількості календарної вислуги років (12 років 6 місяців), з приводу загального трудового стажу - 25 календарних років і більше спірних правовідносин не виникало.

З огляду на викладене, слід відмітити, що дійсно на момент звільнення зі служби Державної кримінально-виконавчої служби України (31.12.2006) позивач не досяг 45-річного віку, як того вимагає п."б" ст.12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсійного забезпечення). Більш того, пункт «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ в редакції чинній на момент звільнення позивача зі служби вказана стаття містила таку саму обов`язкову умову (досягнення на день звільнення зі служби 45-річного віку).

Військова служба позивача становить 11 років 06 місяців 07 днів календарної вислуги років, що є недостатньою, на думку відповідача, для призначення пенсії на пільгових умовах.

Втім суд вважає за необхідне відмітити, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Закону №2262-ХІІ (далі - Порядок № 393).

Зокрема, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 дійшов висновку, що передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). В свою чергу, передбачені статтею 171 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ, календарна вислуга років позивача може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393, в даному випадку 17 років 03 місяці 10 днів.

Однак, слід відмітити, що позивач не набув право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до вимог пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ ні в редакції Закону, що діяла на момент звільнення з військової служби, ні в редакції, що діяла на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку із відсутністю однієї із обов`язкової вимоги (не досягнення на день звільнення зі служби 45-річного віку).

Крім того, як вже зазначалося та передбачено вищевикладеними положеннями, уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення, лише після цього направляють подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовляють у такому поданні за відсутності передбачених законодавством підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У зв`язку із відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат, судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 17 січня 2023 р.