Справа № 560/10270/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.04.2022 року № 2200-0304-8/23019, передбачену рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.03.2022 року № 86, у переведені ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності II групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV на пенсію по інвалідності II групи державного службовця на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 25.06.2020 року пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці 02.02.2022 року № 22-07/317 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в довідці від 24.01.2022 року № 22-14/198 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, включивши в заробітну плату для розрахунку пенсії всі види оплати праці, вказані в довідках, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 25 червня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності другої групи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що 18 лютого 2022 року звернулася до територіального пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.03.2022 року № 86 у вказаному відмовлено. Вважає, що має право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності, оскільки її стаж на посаді державної служби на дату набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ становить понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії вона працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, визнана особою з інвалідністю другої групи після звільнення з посади державного службовця.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що позивачці рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.03.2022 року № 86 відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", про що повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/23019 від 11.04.2022 року. Звертає увагу, що група інвалідності позивачці встановлена 25 червня 2020 року, тобто не під час роботи на посаді державного службовця.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що позивачка на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ (01.05.2016 року) не займала посаду державного службовця. Також зазначає, що у період перебування на державній службі та на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ позивачці не було встановлено групу інвалідності. Відповідно до виписки з акту огляду інвалідність другої групи встановлено з 25 червня 2020 року.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Позивачка усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ № 017306 від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 25 червня 2020 року довічно встановлено другу групу інвалідності.

З 25 червня 2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

18 лютого 2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу". У заяві зазначено, що ОСОБА_1 станом на час подання заяви працює.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22 березня 2022 року № 86 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу". У рішенні зазначено, що заявниця з 19.07.2001 року по 01.03.2015 року працювала в Хмельницькій обласній службі зайнятості на посадах державних службовців і її стаж на цих посадах становить 13 років 07 місяців 11 днів; станом на 01.05.2016 року вона не займала посаду державного службовця, пенсійного віку, визначеного Законом не досягла.

Листом від 11.04.2022 року № 2200-0304-8/23019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку про прийняте рішення, а також зазначило, що станом на 01.05.2016 року заявниця не працювала на посаді державної служби, особою з інвалідністю другої групи від загального захворювання визнано не в період роботи на посадах державної служби (інвалідність встановлено 25.06.2020 року).

За змістом трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 :

- 02.03.2015 року проходження державної служби припинено […] (запис № 14);

- 02.03.2015 року переведена на посаду заступника директора-начальника відділу надання соціальних послуг Ізяславського районного центру зайнятості (запис № 15);

- 01.08.2018 року переведена на посаду заступника директора-начальника відділу надання соціальних послуг Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості (запис № 17).

Відповідно до довідки Хмельницького обласного центру зайнятості від 24.01.2022 року № 22-14/198 ОСОБА_1 з 19.07.2001 року по 01.03.2015 року працювала в Хмельницькі обласній службі зайнятості на посадах державних службовців. Посада заступника директора Ізяславського районного центру зайнятості не відноситься до посад державних службовців з 02 березня 2015 року. До припинення державної служби станом на 01.03.2015 року обіймала посаду державного службовця заступника директора Ізяславського районного центру зайнятості; стаж державної служби станом на 01.03.2015 року склав 13 років 07 місяців 11 днів.

Позивачка, вважаючи порушеними її права щодо переведення з одного виду пенсії на інший, звернулася з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України регламентовано, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

До 01 травня 2016 року суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон України № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII, втратив чинність.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У частині першій статті 37 Закону № 3723-XII зазначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десята статті 37 Закону № 3723-XII).

З аналізу частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII можна дійти висновку, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV:

- особам, визнаними інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років; або

- особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Із наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що другу групу інвалідності позивачці встановлено 25 червня 2020 року, тобто тоді, коли вона вже більше п`яти років не перебувала на посаді державної служби. Отже вказане свідчить, що позивачка не належить до осіб, визнаних інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років.

Разом із тим, із заявою про призначення пенсії по інвалідності державного службовця позивачка звернулася 18 лютого 2022 року, у період, коли вона уже більше семи років не перебувала на посаді державної служби (на посадах державної служби працювала по 01 березня 2015 року).

Отже, позивачка за призначенням пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ звернулася не безпосередньо після перебування на посаді державного службовця.

Суд також звертає увагу на те, що позивачка у період з 25 червня 2020 року займала посаду заступника директора - начальника відділу надання соціальних послуг Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості, що не є посадою, що відноситься до категорій посад державних службовців.

Тому позивачка не набула право на призначення відповідного виду пенсії також і як особа з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Отже, позивачка не була визнана особою з інвалідністю другої групи у період її перебування на державній службі, а також безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії не працювала на посаді державного службовця.

Таким чином, вимога щодо переведення її із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ буде суперечити правовій нормі, встановленій частиною дев`ятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позивачка не має права на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22 березня 2022 року № 86 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Як наслідок, відсутні і підстави для зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату з 25 червня 2020 року пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору та не сплачувала його, розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 січня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002 , код ЄДРПОУ - 21366538)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап