Справа № 596/1232/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 596/1232/22 пров. № А/857/16645/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Матковської З.М.,

за участю секретаря Зінчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року (ухвалене головуючим суддею Лисюк І.О. об 14 год. 10 хв. у селищі Гусятин, повне судове рішення складено 10 листопада 2022 року) у справі № 596/1232/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАБ № 925069, винесену 14.02.2022 інспектором СРПП № 3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, лейтенанта поліції Логвин Н.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що відповідачем при прийнятті рішення у адміністративній справі не давалась оцінка діям Позивачки через призму статті 20 КУпАП якою встановлено, що не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.11.2022 адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії ГАБ № 925069, винесену 14.02.2022 інспектором СРПП № 3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, лейтенантом поліції Логвин Н.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським Логвин Н.М. не взято до уваги та не надано оцінки зверненню особи на лінію «102», не перевірено інформацію щодо перебування на обліку в психіатра цієї особи, не з`ясовано дійсної причини виклику поліції, чи можна цю особу притягнути до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи і передчасно прийнято рішення про завідомо неправдивий виклик поліції.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач скористалася своїм правом та подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 14.02.2022 інспектором СРПП №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Логвин Н.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 925069 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП, яке полягає в тому, що 14.02.2022 о 15 годин 32 хвилини, в с.Раштівці здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Як слідує із змісту постанови, остання не містить інформації щодо вручення ОСОБА_1 копії постанови, а також щодо надіслання її копії оскаржуваного рішення.(а.с.9)

Позивач вважаючи оскаржену постанову незаконною, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

В ст. 9 КУпАП, видно, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП передбачено, що завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Із змісту ч. 1 ст. 251 КУпАП, видно, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, настає лише в разі завідомо неправдивого виклику поліції. Тобто, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи,що позивачка знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП «Гусятинська комунальна лікарня» із діагнозом: хронічний маячний розлад та відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 22.06.2004 та довідки МСЕК серії ТЕР № 078159, Позивачка із 04.02.2004 визнана особою з інвалідністю 3 групи, згідно довідки Гусятинського районного психіатра за № 105 від 16.08.2022.

Крім цього завідувачем поліклініки КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» також надано довідку за вих. №1532 від 14.09.2022 про те, що ОСОБА_1 із 2007 року звертається за медичною допомогою до лікаря - психіатра із діагнозом «хронічний маячний розлад» і остання госпіталізація мала місце із 15.02.2022 по 19.03.2022.

Отже, на час складання адміністративного протоколу 14.02.2022 позивачка вже перебувала у хворобливому стані, який не тільки позбавляв її можливості самій захищати свої права у справі про адміністративні правопорушення, а й узагалі не давав можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Більше того, судом прослухано наданий стороною відповідача диск з аудіозаписом виклику на лінію «102».

При прослуховуванні аудіозапису встановлено, що особа, телефонуючи на лінію «102» повідомляє, зокрема, що «вона ходила на сповідь і там з Богом зустрілася.. А донька з зятем хочуть завезти її в психіатричну лікарню… Вона раніше лікувалась в психіатричній лікарні і на обліку в психіатричному кабінеті перебувала». Далі особа повідомляє, що «до неї поліція може не їхати,.. просто вона хоче, щоб вони знали про те, що її хочуть помістити в психіатричну лікарню».

Відтак, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо позивачки поліцейським ОСОБА_2 не взято до уваги та не надано оцінки зверненню особи на лінію «102», не перевірено інформацію щодо перебування на обліку в психіатра цієї особи, не з`ясовано дійсної причини виклику поліції, чи можна цю особу притягнути до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи і передчасно прийнято рішення про завідомо неправдивий виклик поліції.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що позивачка викликав поліцію свідомо знаючи про те, що у такому виклику немає необхідності.

При цьому, відповідач в порушення вимог ст. 77 КАС України не надав суду жодного належного та допустимого доказу здійснення опитування мешканців будинку (протокол опитування, пояснення, протокол допиту, тощо), які підтверджують завідомо неправдивий виклик поліції позивачем.

Апеляційний суд, звертає увагу на ту обставину, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відповідач зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладається тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Отже, колегія суддів вважає, що інспектор поліції не вжив належних заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Водночас, слід зазначити, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена, у відповідності до вимог чинного законодавства, поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також, встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд дійшов висновків, що в діях ОСОБА_1 не вбачається умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що прийняту спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року у справі № 596/1232/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 17 січня 2023 року