Справа № 140/7615/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

16 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7615/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418; зобов`язання вчинити перерахувати і виплатити пенсію за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років як працівник авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 року.

Законодавством, а саме підпунктом «в» пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 713, далі Порядок № 418) передбачено право працівників льотно-випробного складу на перерахунок пенсії в разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року).

ОСОБА_1 наголошує, що Порядок № 418 є чинним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин, у зв`язку із чим підпункт «в» пункту 7 Порядку № 418 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 № 713) поширюється на нього. При цьому, позивач вважає, що наступні зміни, внесені до Закону № 1058-IV, на його право на перерахунок пенсії не впливають.

У зв`язку з зазначеним, 19.09.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою в якій, зокрема, просив прийняти у десятиденний строк рішення про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку № 418. Однак, листом від 04.10.2022 №8384-7553/Ш-02/8-0300/22 відповідач відмовив у перерахунку та виплаті позивачу пенсії у зв`язку з відсутністю підстав.

Позивач з даною відмовою відповідача не погоджується та вважає її протиправною.

При цьому, наголошує, що лист ГУ ПФУ у Волинській області від 04.10.2022 №8384-7553/Ш-02/8-0300/22 свідчить про відмову відповідача у задоволенні його вимог, незалежно від того, чи оформлена така відмова у формі рішення.

Ухвалою судді від 14.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні у зв`язку із відсутністю підстав для проведення перерахунку пенсії з урахуванням «в» пункту 7 Порядку № 418.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку №418 та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку №418 за період із 07.04.2010 по 20.05.2022 з огляду на таке.

Частинами першою-другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Як установлено судом, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 21.11.2022 (дата штемпеля вхідної кореспонденції суду) вимоги якого стосуються перерахунку пенсії з дати її призначення, а саме з 07.04.2010, тобто за межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

При цьому позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що про відмову у перерахунку пенсії йому фактично стало відомо лише з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 04.10.2022 №8384-7553/Ш-02/8-0300/22. При цьому, позивач зазначає, що першопочатково рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 в справі №140/12359/20 позов задоволено частково, а ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язано повторно, у встановленому законом порядку розглянути заяву від 10.02.2020 ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії. На думку позивача за рішенням суду не послідувало рішення відповідача. Крім того, з ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в справі № 140/12359/20, слідує, що на виконання рішення суду від 30.11.2020 у даній справі, ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянуло заяву від 10.02.2020 ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії та відділом перерахунків № 1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 20.01.2021 № 4, яке надіслано позивачу листом від 25.01.2021 № 0300-0305-8/3889. Однак, документ, яким би підтверджувалось отримання позивачем рішення ГУ ПФУ у Волинській області матеріали справи не містять, до листа ГУ ПФУ у Волинській області від 04.10.2022 №8384-7553/Ш-02/8-0300/22 такий документ також не доданий.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що на той час в Україні діяли карантинні обмеження з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а з 24.02.2022 введено на території України воєнний стан. Таким чином, на думку позивача, існували об`єктивні перепони звернення до суду у строки, визначенні КАС, а тому позивач вважає, що такі строки підлягають поновленню.

Аналізуючи доводи, викладені в клопотанні позивача про поновлення строку звернення до суду, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №320/704/19, які полягають в наступному.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії шляхом подання відповідних заяв визначено Законом №1058-IV (зокрема, статті 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Так, згідно із статтями 42, 44, 45 Закону №1058-IV призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється територіальним органом ПФУ за заявою особи, яка має право на призначення, перерахунок, перехід з одного виду пенсії на інший чи поновлення відповідної пенсії.

За правилами пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (пункт 4.9 вказаного Порядку №22-1).

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19, розглянута у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду).

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, з 07.04.2010 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на підставі статті 54 Закону № 1788-ХІІ, що підтверджується протоколом УПФУ у м. Луцьку про призначення пенсії від 05.07.2010 № 23133.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з невірним, на думку позивача, визначенням відповідачем розміру його пенсії при її призначені 07.04.2010, а саме позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

У позовній заяві позивач вказує на те, що 19.09.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просив прийняти у десятиденний строк рішення про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418. Однак, листом від 04.10.2022 №8384-7553/Ш-02/8-0300/22 відповідач відмовив у перерахунку та виплаті пенсії зазначивши, що для перерахунків пенсії відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2021 №418, немає підстав.

Разом з тим, як слідує з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 04.10.2022 №8384-7553/Ш-02/8-0300/22 по суті порушеного питання, ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 , що листом від 25.02.2020 за вих.№419-363/Ш-02/8-0300/20 йому надавалась інформація стосовно порушеного питання, зокрема, що пенсію за вислугу років призначено на підставі заяви від 07.04.2010, а також щодо відсутності підстав щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

Більше того, як слідує з автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду», 26.08.2020 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправної відмови ГУ ПФУ у проведенні перерахунку пенсії відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, виплатити різницю між призначеною та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 07.04.2010 (справа №140/12359/20).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 в справі № 140/12359/20 позов задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.02.2020 про проведення перерахунку пенсії відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно, у встановленому законом порядку розглянути заяву від 10.02.2020 ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418, з прийняттям відповідного рішення, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Крім того, з ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в справі № 140/12359/20, слідує, що на виконання рішення суду від 30.11.2020 у даній справі, ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянуло заяву від 10.02.2020 ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії та відділом перерахунків № 1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення від 20.01.2021 № 4, яке надіслано позивачу листом від 25.01.2021 № 0300-0305-8/3889.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що позивач обізнаний про незастосування при призначенні йому пенсії підпункту «в» пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.02.2020 за вих.№419-363/Ш-02/8-0300/20 та вже звертався до суду за захистом свої прав 26.08.2020.

Відтак, 19.09.2022 ОСОБА_1 не вперше звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу з 07.04.2010 із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

Таким чином, з дня призначення пенсії (07.04.2010) позивач не звертався до відповідача з вимогою надати йому інформацію щодо застосування при призначенні пенсії підпункту «в» пункту 7 Порядку №418 або здійснити перерахунок та виплату пенсії з застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку №418. Такі дії позивач вчинив вперше після спливу майже десяти років (10.02.2020) після призначення пенсі, а в друге після спливу більше двадцяти років (19.09.2022) після призначення пенсії. І лише 26.08.2020 вперше, а 21.11.2022 вдруге звернувся до суду з позовами за захистом своїх прав.

Відтак, звертаючись до відповідача (вперше - 10.02.2020, вдруге - 19.09.2022), а в подальшому і до суду (26.08.2020 вперше та 21.11.2022 вдруге) ОСОБА_1 був обізнаний про визначення розміру його пенсії з дати призначення без застосування підпункту «в» пункту 7 Порядку №418.

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що пасивна поведінка позивача, яка призвела до тривалої необізнаності щодо розміру призначеної пенсії, не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Отримання позивачем листа відповідача у відповідь на заяву не може змінювати момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Посилання позивача на норми частини другої статті 46 Закону №1058-ІV є необґрунтованими, оскільки за змістом наведеної норми строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсійної виплати не були нараховані пенсійним органом.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 87 Закону №1788-ХІ та статті 46 Закону №1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

При цьому, суд зазначає, що вжиті Кабінетом Міністрів України, на підставі постанови «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», карантинні заходи, на думку суду, не можна визнати непереборною обставиною для своєчасного оскарження спірного рішення, оскільки не обмежують свободу пересування у разі дотримання певних заходів безпеки.

Посилання позивача на введення на території України воєнного стану є безпідставним, оскільки оголошення воєнного стану (24.02.2022) значно віддалено в часовому проміжку від останнього дня строку звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами.

Отже, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду причини його пропуску не є поважними.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання бездіяльності протиправною щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку №418 та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії за вислугу років як працівнику авіації і льотно-випробного складу із застосуванням підпункту «в» пункту 7 Порядку №418 за період із 07.04.2010 по 20.05.2022 (шість місяців, що передували зверненню з даним позовом 21.11.2022).

З огляду на встановлене і з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19, керуючись наведеними нормами та джерелами права, суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним позовом за період із 07.04.2010 по 20.05.2022, оскільки позивач не вказав і не підтвердив відповідними доказами про існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

За таких обставин позовні вимоги позивача заявлені поза межами шестимісячного строку звернення підлягають залишенню без розгляду у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії за період із 07.04.2010 по 20.05.2022 залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк