Справа № 620/5344/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/5344/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі - відповідач, УДМС в Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 17.09.2020 № 90-Д про скасування громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при прийнятті оскаржуваного Рішення відповідач не дотримайся вимог пункту 23 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а саме не запросив позивача для надання пояснень стосовно обставин, що стали підставою для прийняття Рішення. Позивач вважає, що видача йому дозволу на імміграцію 19.08.2015 та посвідки на постійне проживання є свідченням того, що ним були надані усі необхідні документи і інформація, які були підтверджені уповноваженими особами відповідача.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки позивач є громадянином Азербайджанської Республіки, що належить до держав із безвізовим порядком в`їзду, йому було дозволено перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів. Однак, під час проведення УДМС у Чернігівській області перевірки матеріалів справи позивача щодо надання дозволу на імміграцію в Україну встановлено, що інформація про перетин позивачем державного кордону України за період із 01.01.2014 до 16.05.2015 відповідно до проставлених у паспорті позивача № НОМЕР_1 штампів відсутня в інтегрованій міжвідомчій інформаційно-телекомунікаційній системі щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан». Водночас, за відомостями системи «Аркан» востаннє перед зверненням 16.05.2015 із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну позивач перетинав державний кордон України на в`їзд 26.03.2012, тобто більш, ніж за 3 роки до звернення. Вважає, що вказане свідчить про те, що під час звернення із заявою про надання дозволу на імміграцію позивач перебував на території України без законних підстав, з порушенням встановленого законодавством про правовий статус іноземців та осіб без громадянства строку перебування в Україні, та надав свідомо неправдиві відомості щодо законності свого перебування в Україні.

У відповіді на відзив, представник позивач заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Щодо неотримання повідомлення від відповідача про надання пояснень, зазначає, що у зв`язку з оголошенням карантину через гостре респіраторне захворювання COVID-19 у нього є сумніви щодо належної роботи працівників Укрпошти та вважає, що відповідач повинен був повторно направити вказане вище повідомлення. Також посилається на пункт 29 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», який передбачає, що інформація Бази даних осіб зберігається на дисковому масиві у файлах формату системи керування базами даних «Oracle» основного та резервного серверів ЦСД центральної підсистеми системи «Гарт» щодо відомостей про іноземців та осіб без громадянства - протягом 5 років. Після закінчення цих строків зазначені відомості знищуються комісійно. А тому, інформація про перетин позивачем державного кордону 26.03.2015 відсутня.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 03.01.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до паспорту від 14.03.2011 серія та № Р4394248 позивач є громадянином Республіки Азербайджан (а.с. 43-49).

Із змісту Висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання від 17.09.2020 (а.с. 76-80, далі - Висновок) вбачається, що на підставі пункту 5.11 рішення Колегії ДМС України від 01.06.2018, оголошеного наказом ДМС від 08.06.2018 № 91, яким передбачено проведення перевірки справ про надання дозволу на імміграцію з 01.06.2018 до 01.08.2012 (у зворотному напрямку) з метою перевірки законності перебування іноземців в Україні на момент подачі та отримання документів (за даними Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів і вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» (далі - Інтегрована міжвідомча автоматизована система обміну інформацією «Аркан») та дійсність поданих документів, виданих в Україні, що стали підставою для надання дозволу на імміграцію (у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (далі - Державний реєстр), УДМС в Чернігівській області здійснено перевірку законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , уродженець Азербайджанської Республіки, 26.03.2015 прибув в Україну відповідно штампу перетину державного кордону по паспорту НОМЕР_1 від 14.03.2011 строком дії до 14.03.2021, виданий МВС Азербайджанської Республіки (а.с. 43, 47, 48).

16.05.2015 громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 звернувся до Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області з заявою про отримання дозволу на імміграцію в Україну (а.с.40-42), згідно з пунктом 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію», оскільки він перебуває у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 15.06.2004 Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області (а.с. 54-55); відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 видано 06.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції(а.с. 53)) з 06.10.2011, тобто понад два роки.

Підрозділом було сформовано справу та направлено до УДМС України в Чернігівській області для подальшого розгляду (а.с. 40-60).

Після проведення перевірок, передбачених пунктами 12-14 Порядку провадження, та за відсутності інформації щодо наявності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію УДМС України в Чернігівській області 19.08.2015 прийнято рішення № 74.01/05-14845 про надання громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну строком дії до 18.08.2016, копію якого направлено заявникові протягом двох тижнів (а.с. 61, 62).

Деснянським РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області 25.08.2015 продовжено строк перебування на території України громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 до 12.09.2015 (а.с. 18).

Громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 02.09.2015 звернувся до Деснянського РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області із заявою про оформлення посвідки на постійне проживання на підставі вищевказаного дозволу на імміграцію в Україну (а.с. 63-64). Підрозділом було сформовано справу та направлено до УДМС України в Чернігівській області для подальшого розгляду.

УДМС України в Чернігівській області 07.09.2015 документовано громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4 строком дії до «безстроково» (а.с. 65).

В ході додаткової перевірки справи № 2835/2033 УДМС України в Чернігівській області громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що штампи перетину Державного кордону за період з 01.01.2014 до 16.05.2015 (а.с. 19-20), які проставлені в паспортному документі НОМЕР_1 від 14.03.2011 громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , відсутні в базі «Аркан» (а.с. 66-67).

УДМС в Чернігівській області направлено запит від 13.03.2020 № 7401.5-2354/74.2-20 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с. 71). Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено відповідь від 08.04.2020 № 0.184-11276/0/15-20-Вих. в якому повідомлено, що відомостей про перетинання державного кордону громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в базі даних не виявлено (а.с. 72).

Таким чином, документи у ОСОБА_1 щодо надання дозволу на імміграцію в Україну були прийняті з грубим порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Закону України «Про імміграцію», що іноземець намагався приховати надавши про себе свідомо неправдиві відомості.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області, наданими 18.05.2020, громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання пункту 23 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, УДМС України в Чернігівській області 18.05.2020 направлено, за вищевказаною адресою, рекомендований лист - запрошення № 7401.5-3391/74.2-20 громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 для надання пояснень щодо виниклого питання (а.с. 73). Але вищевказаний лист-запрошення повернувся відправнику, тобто УДМС України в Чернігівській області, із поміткою Укрпошти причини повернення: адресат не проживає (а.с. 74-75).

З огляду на вказане вище відповідачем 17.09.2020 прийнято Рішення № 90-Д про скасування дозволу на імміграцію, виданого ОСОБА_1 (а.с. 81).

З метою інформування позивача та компетентні держані органи і органи місцевого самоврядування України УДМС України 17.09.2020 були сформовані відповідні листи (а.с. 82-86).

Суд зауважує, що доказів направлення відповідачем позивачу оскаржуваного Рішення УДМС в Чернігівській області до суду не надано.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та не спростовано відповідачем наданими доказами, про оскаржуване Рішення позивач дізнався 22.07.2022 (а.с. 5, 8).

Вважаючи оскаржуване Рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Стаття 26 Конституції України передбачає, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360 (далі - Положення про ДМС України) центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, є Державна міграційна служба України (ДМС).

ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території, зокрема, не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2001 № 2491-III (далі в редакції, яка діяла станом на 16.05.2015) імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Частинами першою, третьою статті 4 Закону України «Про імміграцію» визначено, що дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: 1) одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Відповідно до пункту 11 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі - Порядок № 1983, в редакції, яка діяла станом на 16.05.2015), для отримання дозволу на імміграцію разом із заявою встановленого ДМС за погодженням з МЗС зразка подаються, зокрема:

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та копія його сторінок;

засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

документально підтверджені відомості про склад сім`ї (копії свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, документів про усиновлення, встановлення опіки чи піклування тощо).

У разі необхідності відповідні територіальні органи і підрозділи, які забезпечують провадження у справах з питань імміграції, можуть затребувати інші документи, що уточнюють наявність підстав для надання дозволу на імміграцію, якщо це не суперечить Закону України «Про імміграцію», а також запросити для бесіди заявників чи інших осіб.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1983 територіальні підрозділи за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію, зокрема, формують справи, перевіряють підстави, законність перебування в Україні іммігрантів, справжність поданих документів та відповідність, їх оформлення вимогам законодавства, у разі потреби погоджують це питання з органами місцевого самоврядування, у межах своєї компетенції з`ясовують питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 (далі - Порядок № 251, в редакції, яка була чинною станом на 02.09.2015) заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразки заяв та порядок їх розгляду визначаються МВС.

Для оформлення посвідки на постійне проживання разом із заявою подаються, зокрема: 1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та його копія; 2) переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку.

У пунктах 7, 9 Порядку № 251 закріплено, що посвідки оформляються іноземцям та особам без громадянства, які досягли 16-річного віку.

Строк дії посвідки на постійне проживання не обмежується. Посвідка на постійне проживання підлягає обміну в разі досягнення особою 25- і 45-річного віку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно 19.08.2015 позивачу було видано дозвіл на імміграцію № 74.01/05-14845(а.с. 61, 62), а 07.09.2015 його документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4 строком дії до «безстроково» (а.с. 65).

Відповідно до підпунктів 31, 33 пункту 4 Положення про ДМС України вона відповідно до покладених на неї завдань: здійснює відповідно до закону заходи щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства; 33) здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у передбачених законодавством випадках, притягає порушників до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про імміграцію» (далі - в редакції, яка діяла станом на 17.09.2020) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, зокрема: 3) організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються; 4) організовує роботу з видання та вилучення у випадках, передбачених цим Законом, посвідок на постійне проживання.

Пунктом 21 Порядку № 1983 (далі - в редакції, яка діяла станом на 17.09.2020) передбачено, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Аналіз вказаних вище правових норм, свідчить, що не зважаючи на те, що під час розгляду заяви про надання іноземцю дозволу на імміграцію в Україну уповноважений підрозділ ДМС здійснює перевірку поданих ним документів, міграційна служба не позбавлена права здійснити повторну перевірку щодо підстав законності перебування такої особи на території України.

Згідно з положеннями Порядку № 1983 (далі в редакції, яка діяла станом на 17.09.2020) дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію (пункт 21).

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу (пункт 22).

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти (пункт 23).

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України «Про імміграцію». Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі (пункт 24).

Суд акцентує увагу на вимогах пункту 23 Порядку № 1983, який передбачає, що ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Позивач не спростовує твердження відповідача, що адресою реєстрації його місця проживання є: АДРЕСА_1 . Крім того, вказана адреса зазначена у позовній заяві.

Тому, суд вважає, що направлення позивачу на зазначену вище адресу запрошення звернутися до УДМС в Чернігівській області для надання пояснень щодо оформлення дозволу на імміграцію від 18.05.2020 (а.с. 73) свідчить про належне інформування позивача та додержання з боку відповідача вимог пункту 23 Порядку № 1983. Водночас, посилання представника позивача щодо неналежної роботи працівників установи поштового зв`язку, за допомогою якої було направлено вказане повідомлення, суд оцінює критично, оскільки доказів на підтвердження вказаному до суду не надано, вимог щодо обмеження роботи установ поштового зв`язку у період дії карантину постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (в редакції станом на 18.05.2020) не містить. Сам по собі факт запровадження карантину не є обставиною, що свідчить про неналежність роботи установи поштового зв`язку. Тому, зазначене вище твердження суд вважає необґрунтованим та виключно суб`єктивною думкою позивача/його представника.

Умови перетинання державного кордону України визначають положення Закону України «Про прикордонний контроль».

Разом з тим, загальні вимоги до збирання, використання та зберігання інформації про осіб, які перетнули державний кордон України регулюють норми Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 № 472 (далі - Положення № 472, в редакції, яка діяла станом на 26.03.2015).

Відповідно до пункту 3 Положення № 472 База даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (далі - База даних осіб), - автоматизований банк даних відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства, зареєстрованих у пунктах пропуску через державний кордон, та відповідно документів громадян України на право виїзду з України і в`їзду в Україну, у тому числі паспорта громадянина України, та паспортних документів іноземців та осіб без громадянства.

Пунктом 4 Положення № 472 визначено, що Базу даних осіб створено в інтересах розвідки, контррозвідувального забезпечення охорони державного кордону України, оперативно-розшукової діяльності, участі в боротьбі з організованою злочинністю та протидії незаконній міграції, для забезпечення виконання нею доручень правоохоронних і розвідувальних органів та для подання за три дні до дня виборів до окружних виборчих комісій відомостей про осіб, які зареєстровані в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, фактично перетнули державний кордон і на момент подання відомостей відсутні дані про їх повернення на територію України, та в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно з пунктами 8-9 Положення № 472 База даних осіб формується шляхом ведення інформації про осіб з використанням автоматизованих робочих місць «Інспектор» (стаціонарних, портативних, кишенькових) (далі - АРМ «Інспектор») до програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю (далі - ПТК АПК) інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ІТС) «Гарт-1» і передавання її в режимі реального часу до ЦСД системи «Гарт» з використанням технічних засобів телекомунікаційної мережі Державної прикордонної служби України.

ПТК АПК ІТС «Гарт-1» розгортаються в усіх пунктах пропуску (пунктах контролю) (далі - пункти пропуску) через державний кордон, де здійснюються пасажирські перевезення та пропуск осіб через державний кордон.

Пунктом 1 частини першої статті 12 Закону України «Про прикордонний контроль» (в редакції, яка діяла станом на 26.03.2015) передбачено, що відмітка про перетинання державного кордону проставляється у паспортних документах іноземців, осіб без громадянства.

Відповідно до пункту 10 Положення № 472 уведення інформації до Бази даних осіб здійснюється посадовими особами підрозділів органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, які в установленому порядку призначені і несуть службу в прикордонному наряді «Перевірка документів» із зазначенням реквізитів, перелік яких додається.

При цьому пунктом 14 Положення № 472 визначено, що відомості про особу вводяться до Бази даних осіб посадовими особами, зокрема, із паспортних документів іноземців та осіб без громадянства із застосуванням приладів для автоматичного зчитування машинозчитувальної зони паспортних документів (паспортрідерів), у тому числі і з електронних чіпів, що містять інформацію про власника, зокрема й інформацію про його біометричні дані, а в разі відсутності таких приладів чи даних у машинозчитувальній зоні - уручну.

Пунктом 7 Положення № 472 передбачено, що формування Бази даних осіб передбачає можливість інформаційної інтеграції з подібними базами даних інших правоохоронних органів, а також центральних органів виконавчої влади, суб`єктів системи «Аркан» згідно з чинним законодавством.

Положення про інтегровану міжвідомчу інформаційно-телекомунікаційну систему щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон затверджено наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України 03.04.2008 № 284/287/214/150/64/175/266/75 (далі - Положення).

Відповідно до пунктів 3, 8 система «Аркан» - це сукупність організаційно-розпорядчих заходів, програмно-технічних та телекомунікаційних засобів, що забезпечують обробку інформації (уведення, приймання, отримання, передавання, реєстрація, зберігання) щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України, та автоматизований доступ до інформаційних ресурсів (баз даних) суб`єктів системи «Аркан».

Вона створюється з метою своєчасного, достовірного та функціонально повного інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності суб`єктів системи стосовно здійснення ними заходів із запобігання і недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено в праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, припинення протиправної діяльності фізичних і юридичних осіб, які незаконно переправляють мігрантів в Україну або транзитом переміщують їх через територію України, посилення контролю за додержанням правил в`їзду, виїзду, перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, а також виконання інших завдань у правоохоронній сфері згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 9 Положення № 472 функціями системи «Аркан» є:

поповнення інформаційних ресурсів (баз даних) інформаційних систем органів виконавчої влади у режимі обробки повідомлень;

надання суб`єктам системи «Аркан» інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) інформаційних систем органів виконавчої влади;

забезпечення двосторонніх інформаційно-телекомунікаційних зв`язків між суб`єктами системи «Аркан»;

здійснення електронного документообігу між суб`єктами системи «Аркан»;

забезпечення комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформаційних ресурсів (баз даних) суб`єктів системи «Аркан».

Таким чином, при наданні посадовою особою прикордонної служби іноземцю дозволу на перетин державного кордону у паспортному документі такої особи проставляється відмітка про перетинання державного кордону. А також разом з тим, із паспортних документів до Бази даних осіб вводяться відомості про особу.

З матеріалів справи вбачається, що у паспортному документі позивача від 14.03.2011 № НОМЕР_1 наявні відмітки про перетинання ним державного кордону України 26.03.2015 (а.с. 20). Разом з тим, в ході додаткової перевірки міграційної справи позивача уповноваженими особами відповідача встановлено, що штампи перетину державного кордону за період з 01.01.2014 до 16.05.2015 (а.с. 19-20), які проставлені у вказаному паспортному документі позивача, відсутні в Інтегрованій міжвідомчій автоматизованій системі обміну інформацією «Аркан» (а.с. 66-67).

Вказане підтверджується роздруківкою з системи «Аркан» за критерієм пошуку «№ документу Р 439448». Наявна лише інформація про перетин державного кордону у 2012 та 2013 роках. Суд звертає увагу, що норми Положення про систему «Аркан» не визначають строк зберігання її бази даних.

Як зазначено представником позивача у відповіді на відзив, пунктом 29 Положення № 472 передбачено, що інформація Бази даних осіб зберігається на дисковому масиві у файлах формату системи керування базами даних «Oracle» основного та резервного серверів ЦСД центральної підсистеми системи «Гарт», зокрема, щодо відомостей про іноземців та осіб без громадянства - протягом 5 років.

Для уточнення відомостей щодо перетинання державного кордону позивачем у період з 01.01.2014 по 01.01.2020 відповідачем 13.03.2020 було сформовано запит до Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с. 71), тобто в межах 5-го строку щодо інформації про перетин позивачем державного кордону 26.03.2015.

Відповідно до відповіді, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації від 08.04.2020 (а.с. 72) відомостей про перетинання державного кордону громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_3 в базі даних не виявлено.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд констатує підтвердження фактів, встановлених і відображених відповідачем у Висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачу від 17.09.2020 (а.с. 76-80).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію» (далі в редакції, яка діяла станом на 17.09.2020) дозвіл на імміграцію може бути скасовано, зокрема, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем Рішення від 17.09.2020 № 90-Д про скасування громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну є обґрунтованим, а тому правомірним та не підлягає скасуванню.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У постанові від 10.10.2019 у справі № 300/564/19 Верховний Суд зазначив, що скасовуючи дозвіл на імміграцію позивача, суд мав би також виходити з правових та фактичних наслідків такої дії, а тому був зобов`язаний обґрунтувати суттєву суспільну необхідність прийняття такого рішення та врахувати право позивача на сім`ю, інтереси для добробуту дітей позивача та міцність соціальних, культурних і родинних зв`язків у сім`ї позивача.

Верховний Суд зазначив про необхідність дотримання одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме - принципу пропорційності. Який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої, доведеної у встановленому законом порядку, вини останнього.

Тому, дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що відповідно до Свідоцтва про шлюб від 06.10.2011 серії НОМЕР_3 між позивачем та громадянкою України ОСОБА_2 06.10.2011 було зареєстровано шлюб (а.с. 53).

Із змісту Дозволу на імміграцію від 19.08.2015 вбачається, що він був виданий позивачу на підставі пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію», який передбачає, що Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 12.03.2020 до вказаного Реєстру 02.10.2015 внесено запис про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що матеріали справи не містять інформації щодо перебування позивача у шлюбі, наявності у нього дітей, утриманців, місця роботи, перебування у власності нерухомості тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване Рішення відповідача відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивача та членів його сім`ї скасування дозволу на імміграцію не матиме наслідком повну зміну способу життя.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , паспорт громадянина Республіки Азербайджан НОМЕР_1 від 14.03.2011.

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, вул. Шевченка, 51-а, м. Чернігів, 14013, .

Повний текст судового рішення складено 18 січня 2023 року.

Суддя Л.О. Поліщук