Справа № 120/7961/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 січня 2023 р. Справа № 120/7961/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Декоплант" до Державної податкової служби України; Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Декоплант" до Державної податкової служби України; Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2022 за №7202127/32701558, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022.

Тому, з метою його скасування та реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022 в ЄРПН, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою від 10.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 262 КАС України. Установлено строки для подання заяв по суті.

31.10.2022 представником відповідачів подано до суду відзиви на адміністративний позов, в яких вказано, що комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної було прийнято рішення:

- від 15.08.2022 за №7202127/32701558, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022 з підстав ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складський документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

В рядку додаткової інформації зазначено: відсутнє документальне підтвердження переміщення товару (саджанців) при поверненні від покупця.

При цьому, представник вказав, що платнику було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Оскільки на момент прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної позивач не виконав всіх умов визначених законом, не надав необхідних документів на підтвердження реальності господарської операції, у контролюючого органу були відсутні підстави для реєстрації податкової накладної.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Декоплант" є юридичною особою та платником податку на додану вартість.

15.01.2021 між позивачем (продавцем) та ТОВ "ОККО-ДРАЙВ" укладено договір №ОД/55 купівлі-продажу товарів (а.с. 13-35). Відповідно до п. 1.1 Договору продавець зобов`язується поставляти (передавати) товар (в подальшому - продукція) у власність покупця, відповідно до його замовлення на поставку (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати продукцію на умовах, зазначених у цьому договорі.

Згідно з п. 2.10 Договору №ОД/55 датою поставки продукції і переходу права власності на продукцію (та усіх ризиків, пов`язаних з ним) від продавця до покупця вважається дата фактичного отримання покупцем (його уповноваженим представником) продукції в складських приміщеннях покупця чи в іншому вказаному покупцем (його уповноваженим представником) місці, що підтверджується електронними цифровими підписами уповноважених представників покупця та продавця у прибутковій накладній. Продавець зобов`язаний забезпечити розвантаження доставленої продукції у визначене покупцем місце (рампа складського приміщення, тощо), після чого покупець підписує прибуткову накладну в електронній формі з використанням ЕЦП та товарно-транспортну (транспортну) накладну. Продавець несе усі ризики пошкодження чи втрати продукції під час вчинення розвантажувальних операцій, а покупець в праві відмовитися від приймання пошкодженої чи втраченої під час розвантаження продукції.

Факт передачі у власність (поставки) продукції підтверджується прибутковою накладною, підписаною обома сторонами з використанням ЕЦП, складеною датою фактичної передачі продукції покупцеві.

Пунктом 3.5 Договору №ОД/55 передбачено, що оплата по цьому договору за поставлену продукцію здійснюється покупцем, згідно цін на продукцію вказаних у прибуткових накладних, після реалізації продукції покупцем третім особам, з періодичністю 1 раз в місяць, до 15 календарного числа кожного місяця за продукцію, реалізовану покупцем протягом попереднього місяця третім особам. Кількість реалізованої покупцем у попередньому місця продукції, визначається покупцем самостійно і встановлюється на підставі бухгалтерських облікових записів покупця.

На виконання вказаних умов договору купівлі, позивач поставив, а TOB "ОККО- ДРАЙВ" прийняв наступну продукцію: саджанець троянки пакет Дачка на загальну суму 77 004 грн; саджанець троянки пакет Мері Грін на загальну суму 107 973 грн; саджанець смородини чорної пакет на загальну суму 47 430 грн; саджанець малини жовтої пакет на загальну суму 28 179 грн; саджанець порічки пакет на загальну суму 26 505 грн; саджанець агрусу пакет на загальну суму 35 293,5 грн; саджанець ожини пакет на загальну суму 43 803 грн; саджанець чорниці високорослої пакет на загальну суму 60 403,5 грн; саджанець яблуні пакет на загальну суму 47 988 грн; саджанець груші пакет на загальну суму 58 032 грн; саджанець черешні пакет на загальну суму 79 236 грн. Загальна сума поставленого товару 611 847 грн в т.ч. ПДВ 101 974,5 грн.

Факт поставки підтверджується, зокрема, прибутковою накладною № 4 від 11.04.2022, товарно-транспортною накладною № Р97 від 08.04.2022, актом № ЯС-0000768 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11.04.2022, а також актом звірки взаємних розрахунків за період січень 2022 - липень 2022, відповідно до яких 08.04.2022 позивач поставив продукцію на загальну суму 611 847 грн.

За принципом першої дії, а саме за фактом поставки товару, ТОВ "ОККО-ДРАЙВ" склав та подав на реєстрацію до органу ДПС податкову накладну № 160 від 08.04.2022 на загальну суму 611 847 грн, яка була успішно зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В подальшому реалізація даної продукції була скорочена в повному обсязі, враховуючи зменшення попиту через військову агресію російської федерації та сезонний характер продукції.

Пунктом 2.18 Договору №ОД/55 передбачено, що продавець зобов`язаний за власний рахунок на вимогу покупця здійснити повернення (вивезення) продукції, стосовно якої продавець отримав від покупця через систему EDI повідомлення про повернення продукції продавцю (RETANN), про те, що:

- її залишковий строк придатності, на дату такого повідомлення, становить менше 1/3 загального строку придатності або вичерпався (повністю сплив), або

- протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту її передачі у власність (поставки) покупцеві, продукція не реалізовується на об`єктах роздрібної торгівлі покупця, або

- виявлено дефекти чи невідповідності якості переданої йому продукції (неякісну продукцію), або

- виявлено невідповідність продукції штрих-кодам, що вказані в Додатку №1 до цього Договору.

Таке повернення продавець зобов`язується здійснити під час здійснення поставки наступної партії продукції, проте в будь-якому випадку не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту надіслання покупцем продавцеві відповідного електронного повідомлення (RETANN).

Враховуючи дану обставину, продукцію, яка не була реалізована, було повернуто позивачеві, як продавцю.

Факт повернення продукції підтверджується товарно-транспортною накладною №189 від 01.07.2022 (а.с. 43), зворотною накладною від покупця №189 від 01.07.2022 (а.с. 45), актом № 01/07/22 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.07.2022 (а.с. 46), а також актом звірки взаємних розрахунків за період січень 2022 - липень 2022, відповідно до яких 01.07.2022 заборгованість ТОВ "ОККО-ДРАЙВ" перед позивачем була зменшена в тому числі на суму поставки товару відповідно до вказаних вище документів, а саме на 611 847 грн.

З огляду на викладене, позивачем було складено та подано на реєстрацію розрахунок коригування кількісних і вартісних показників за №488 від 01.07.2022 до податкової накладної №160 від 08.04.2022 (а.с. 49-50).

Відповідно до квитанції від 29.07.2022 даний розрахунок коригування було прийнято, але реєстрація зупинена з причин відповідності вимогам п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (а.с. 47-48).

З метою реєстрації розрахунку коригування позивачем було направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних реєстрацію яких зупинено №15 від 11.08.2022, додавши до вказаних повідомлення копії додатків в кількості 14 шт (а.с. 52).

Рішенням комісії ГУ ДПС у Вінницькій області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2022 за №7202127/32701558, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022 з підстав ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складський документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (а.с. 54).

В рядку додаткової інформації зазначено: відсутнє документальне підтвердження переміщення товару (саджанців) при поверненні від покупця.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних центрального рівня ДПС України, яка своїм рішенням від 05.09.2022 №37623/32701558/2 скаргу позивача залишила без задоволення, а оскаржуване рішення комісії регіонального рівні - без змін (а.с. 87).

Вважаючи протиправним рішення комісії регіонального рівня, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до частини "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного Порядку у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Із процитованих норм випливає, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, можливо зупинення їх реєстрації.

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022 до податкової накладної №160 від 08.04.2022, є те, що платник податку відповідає вимогам пункту 5 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій".

Так, пунктом 1 Додатку 3 до Порядку № 1165 передбачено, що до ознак ризиковості здійснення операцій віднесено наступні (пункт 5): перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги.

Тобто, змістовний аналіз пункту 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, що вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Однак, в квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування чітко не зазначено за якою саме підставою із указаного в п. 5 Критеріїв господарську операцію позивача віднесено до ризикових. Виходячи із положень Порядку № 1165, метою зупинення реєстрації ПН/РК є перевірка ознак наявності ризиків можливого порушення платником норм податкового законодавства, що може бути спростовано шляхом надання додаткових пояснень та/або доказів.

Суд зазначає, що отримана позивачем квитанція про зупинення реєстрації розрахунку коригування від 29.07.2022 містить загальну фразу про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. При цьому, пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку (тобто не наведено переліку документів, які необхідні для розгляду питання щодо реєстрації РК) та без вказівки на норму права, котра такий містить.

У частині зазначення критерію ризиковості контролюючий орган зіслався лише на номер пункту та чітко не конкретизував, про який саме ризик платника податку йдеться.

Отже, вказані недоліки квитанції, окрім того що характеризують рішення як необґрунтоване, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих, на думку контролюючого органу, ризиків.

Разом з тим, на переконання суду, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Не конкретизування податковим органом переліку документів, які необхідно надати позивачу, фактично в кінцевому результаті призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до того критерію, на підставі якого зупинено реєстрацію розрахунку коригування, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. При цьому допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18 , від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено, що з метою реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022 до податкової накладної №160 від 08.04.2022 у ЄРПН позивач надіслав контролюючому органу всі наявні у нього документи, що стосуються відповідної господарської операції з контрагентом, оскільки в квитанції про зупинення реєстрації була відсутня жодна інформація про те, які саме пояснення та/або документи потрібно подати для прийняття рішень про реєстрацію такої податкової накладної.

Разом із тим, оспорюваним рішенням контролюючого органу було відмовлено у реєстрації такого розрахунку коригування з підстав ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складський документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

В рядку додаткової інформації зазначено: відсутнє документальне підтвердження переміщення товару (саджанців) при поверненні від покупця.

З цього приводу суд зазначає, що при розгляді питання щодо відмови позивачеві у реєстрації розрахунку коригування комісією контролюючого органу зазначено лише шаблонні висновки про ненадання платником податків документів, які є формальними та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

В той же час, як уже встановлено судом, що на підтвердження обставин складання розрахунку коригування та реальності здійснення господарських операцій позивачем подані пояснення з підтверджуючими документами.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом ТОВ "ОККО-ДРАЙВ" та обґрунтованість складання розрахунку коригування №488 від 01.07.2022 до податкової накладної №160 від 08.04.2022, а також враховуючи, що такі документи надавалися контролюючому органу, суд доходить висновку, що у відповідача не було достатніх підстав для відмови у реєстрації вищезазначеного розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на викладене суд визнає протиправним і таким, що підлягає скасуванню рішення від 15.08.2022 за №7202127/32701558, яке прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Вінницькій області про відмову в реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022. Відтак позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування №488 від 01.07.2022, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

При цьому, згідно з нормами п. п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Згідно статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття комісією ГУ ДПС у Вінницькій області рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірний розрахунок коригування.

Відносно доводів відповідачів про те, що зобов`язання контролюючого органу зареєструвати ПН/РК в ЄРПН є їхніми дискреційними повноваженнями, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Оскільки під час розгляду справи позивачем доведено виконання свого обов`язку щодо надання ним до комісії ГУ ДПС у Вінницькій області документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію розрахунку коригування в ЄРПН, суд вважає, що, у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію відповідного розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В цьому випадку визначений спосіб захисту порушеного права не є формою втручання у дискреційні повноваження відповідача, а є належним і ефективним способом відновлення порушених прав позивача, що виключають необхідність повторного звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykinav. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Отже, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування позивача є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю, тому на користь позивача слід пропорційно стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у сумі 2481,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС, та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Декоплант" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка діє у складі Головного управління ДПС у Вінницькій області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2022 за №7202127/32701558 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №488 від 01.07.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування Товариства з обмеженою відповідальністю "Декоплант" №488 від 01.07.2022.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Декоплант" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1240,50 грн (одна тисяча двісті сорок гривень 50 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Декоплант" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 1240,50 грн (одна тисяча двісті сорок гривень 50 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Декоплант" (код ЄДРПОУ - 32701558, вул. Коцюбинського, 11А, с. Микулинці, Літинський район, Вінницька область, 22353);

Відповідач 1: Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 43005393);

Відповідач 2: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, код ЄДРПОУ - 44069150)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна