Справа № 280/12408/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/12408/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Запорізької митниці
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.07.2022 року у справі №280/12408/21
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КРАФТ»
до: про:Запорізької митниці визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні товарів

ВСТАНОВИВ:

16.11.2021р Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КРАФТ» (далі ТОВ «ТД «КРАФТ») за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці (далі митниця, митний орган) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні товарів, судом першої інстанції позов зареєстровано 13.12.2021р. / а.с. 1-13,64 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2021р. вищезазначений адміністративний позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків /а.с. 66 том 1/.

У встановлений судом строк позивачем недоліки адміністративного позову були усунуті та ухвалою суду першої інстанції від 29.12.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/12408/21 і справу призначено до судового розгляду / а.с. 71 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що з метою митного оформлення партії товару, який надійшов на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом №21-58 від 06.10.2021р. між ТОВ «ТД «КРАФТ» (покупець) та компанією «Гениус Лоци», Білорусь, (постачальник) з урахуванням специфікації №21-58-01 від 06.10.2021р. до контракту, а саме : - сталева пакувальна стрічка UMS 750 0,6х19мм МР-8,995т; - сталева пакувальна стрічка UMS 800 0,8х19мм МР-2,975т; - сталева пакувальна стрічка UMS 800 0,8х32мм ОР-8,690т.; ним було подано відповідачу митну декларацію (далі - МД) №UA112080/2021/010068 від 26.10.2021р., у якій митна вартість задекларованої партії товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною контракту №21-58 від 06.10.2021р. , - 847226,05грн., на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до МД було надано копії контракту, специфікації №21-58-01 від 06.10.2021р., товарної накладної від 23.10.2021р., комерційного інвойсу №21-58-01 від 06.10.2021р., експортної декларації, платіжне доручення №31 від 13.10.2021р.,прайс-лист №623/а від 05.08.2021р. Митниця, не зважаючи на той факт, що декларантом було подано до митного органу всі визначені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості задекларованого товару, направила електронне повідомлення за поданою позивачем МД з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через те, що у поданих документах містяться розбіжності, і позивачем було надано митному органу додаткові документи, але за результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA112080/2021/000043/1 від 28.10.2021р., яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу визначення митної та у зв`язку із прийняттям цього рішення митним органом було сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2021/00308 від 28.10.2021р. Позивач вважає прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості та картку відмови необґрунтованими та безпідставними, оскільки ним, як декларантом, були надані усі необхідні документи для ідентифікації визначення вартісних показників товару та підтвердження розміру ціни задекларованого товару, для здійснення митної оцінки товару саме за методом №1, тобто за ціною контракту №21-58 від 06.10.2021р. та специфікація № №21-58-01 від 06.10.2021р. до нього, а у митного органу навпаки, були відсутні підстави для відмови позивачу в митному оформленні товару за основним методом і застосуванні для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару резервного методу визначення митної вартості , тому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000043/1 від 28.10.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2021/00308 від 28.10.2021р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.07.2022р. у справі №280/12408/21 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000043/1 від 28.10.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2021/00308 від 28.10.2021р., стягнуто на користь ТОВ «ТД «КРАФТ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці. / а.с. 192-196 том 1/.

Відповідач Запорізька митниця, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 201-230 том 1/ та з метою забезпечення розгляду цієї апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2022р. з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/12408/21 / а.с. 232 том 1/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 12.10.2022р. / а.с. 245 том 1/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022р. у справі №280/12408/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення суду першої інстанції від 11.07.2022р. у цій справі / а.с. 246 том 1/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13 годин 30 хвилин 13.12.2022р. / а.с. 247 том 1/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи /а.с. 249-253 том 1/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 201-220 том 1/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 11.07.2022р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 1-4 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено обґрунтоване рішення у справі, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 11.07.2022р. у цій справі залишити без змін.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022р. у справі №280/12408/21 апеляційний розгляд справи №280/12408/21 за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення суду першої інстанції від 11.07.2022р. у цій справі у судовому засіданні призначено в режимі відеоконференції / а.с. 29 том 2/, про що судом апеляційної інстанції повідомлено учасників справи / а.с. 30,31 том 2/

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції:

- представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та заперечував проти доводів письмового заперечення позивача на апеляційну скаргу і просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 11.07.2022р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;

- представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав позицію позивача, яка викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 11.07.2022р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що позивачем (покупець) у справі було укладено зовнішньоекономічний контракт №21-58 від 06.10.2021р. з компанією «Гениус Лоци» (продавець) / а.с. 22-26 том 1/, в межах якого, з урахуванням специфікації № 21-58-01 до контракту №21-58 від 06.10.2021р. / а.с. 26 том 1/, яка є невід`ємною частиною контракту, продавцем було здійснено поставку товару: - сталева пакувальна стрічка UMS 750 0,6х19мм МР-8,995т; - сталева пакувальна стрічка UMS 800 0,8х19мм МР-2,975т; - сталева пакувальна стрічка UMS 800 0,8х32мм ОР-8,690т.; і з метою митного оформлення цього товару позивачем було подано до митного органу, відповідача у справі, МД №UA112080/2021/010068 від 26.10.2021р. / а.с. 33-34 том 1/, у якій митна вартість задекларованого товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною товару за контрактом №21-58 від 06.10.2021р. у розмірі 27546,74 євро, при цьому на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до МД було надано копії наступних документів: - контракту №21-58 від 06.10.2021р.; - специфікації № 21-58-01 до контракту №21-58 від 06.10.2021р.; - товарної накладної від 23.10.2021р., - комерційного інвойсу від 06.10.2021р., - експортної декларації від 23.10.2021р.; - платіжного доручення №31 від 13.10.2021р.; - прайс-листа від 05.08.2021р. / а.с. 27,28-29,30-31,32 том 1/.

За результатами розгляду відповідачем усіх наданих позивачем до вищезазначеної МД документів ним було направлено позивачу повідомлення з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах / а.с. 19-20 том 1/, позивачем 28.10.20221р. були подані додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару /а.с. 108-119 том 1/ та за результатами розгляду поданих позивачем документів митним органом було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000043/1 від 28.10.2021р. яким відповідач з застосуванням резервного методу визначення митної вартості, заявлену позивачем митну вартість товару у МД №UA112080/2021/010068 від 26.10.2021р. скоригував до рівня 31338,15 євро.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення відповідача, яке є предметом оскарження у цій справі/ а.с. 120-121 том 1/, вбачається, що підставами для прийняття цього рішення стало те, що на думку митного органу метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст.59, 60 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст.62, 63 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей товару. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу (з розрахунку товару 1,76 USD/кг у співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього за митною декларацією NoUA110110/2021/010556 від 24.09.2021р.

Також відповідачем було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2021/ 00308 від 28.10.2021р. / а.с. 122 том 1/.

Кім цього під час розгляду справи встановлено, що після прийняття митницею рішення про коригування митної вартості з метою випуску товару у вільний обіг декларантом (позивачем) було подано нову МД у якій митна вартість товару була визначена з урахуванням прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товару /а.с. 124 том 1/, та товар випущено у обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення митного оформлення товарів, справляння митних платежів врегульовано нормами Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Так ч. 1 ст. 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами ст. 248 цього ж Кодексу - митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Аналіз положень ст. ст. 49, 50 МК України дає можливість зробити висновок про те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці, і міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - GAТТ).

Відповідно до ч. 2 статті VII GAТТ - оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Статтями 49-58 Митного кодексу України визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору. При цьому, митний орган має право відійти від наведених у даних нормах матеріального права законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому необхідно зазначити, що аналіз положень ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 цієї статті Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість, але витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень МК України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18, від 27.06.2019р. у справі №803/667/17.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення ст. 53 Митного кодексу України надають митниці право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 цієї статті, тому щодо виявлених митним органом недоліків у поданих декларантом документах та в частині не надання ним певних документів необхідно зазначити наступне.

Так митний орган, під час розгляду цієї справи в обґрунтування наявності підстав для прийняття ним оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, посилався на посилався на не надання позивачем серед документів, які надавались до митного оформлення рахунку на оплату №21-58-01 від 06.10.2021р., але з супровідного листа від 28.10.2021р. щодо надання представником ТОВ «ТД «КРАФТ» (митним брокером) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару задекларованого за МД №UA112080/2021/010068 від 26.10.2021р. вбачається надання цього рахунку на оплату ( п. 1 списку документів, які надаються) / а.с. 59 том 1/.

Щодо посилання митного органу, у якості підстави для висновку про неповні відомості про митну вартість товару, на те, що інвойс №21-58-01 між Ural-Metal-processing company LTD та компанією «Гениус Лоци» укладено 14.10.2021р. тоді як ТОВ «ТД «КРАФТ» здійснював оплату відповідно платіжного доручення № 31 від 13.10.2021р., то ці обставини не можуть бути підставою для висновку про неповні відомості про митну вартість товару, а надані додатково, на вимогу митного органу, інвойс №2 від 14.10.2021р., специфікація №2 від 05.10.2021р. та договір № 234/1-2021/ від 27.08.2021р. який укладено між Ural-Metal-processing company LTD (виробником товар, що розмитнюється) та ТОВ «Гениус Лоци» (контрагентом позивача), надано на підтвердження реальності угоди між позивачем та компанією «Гениус Лоци» та з метою підтвердження відсутності факту заниження вартості товару, який розмитнюється позивачем, але ці документи не мають безпосереднього відношення до зобов`язань позивача по оплаті товару за контрактом з компанією «Гениус Лоци» та відповідно до формування митної вартості задекларованого позивачем товару.

Стосовно відсутності у інвойсі №21-58-01 від 23.10.2021р. посилання на специфікацію №21-58-01 від 06.10.2021р. до контракту № 21-58 від 06.10.2021р., який укладено між позивачем та компанією «Гениус Лоци», то з огляду на те, що ця специфікація не є самостійним документом, а є невід`ємною частиною контракту № 21-58 від 06.10.2021р. саме тому інвойс містить посилання на контракт № 21-58 від 06.10.2021р. /а.с. 37 том 1/ .

Щодо надання позивачем митному органу проформи-інвойс № 21-58-01 від 06.10.2021р. на суму 28 101,0 євро, яка була сплачена позивачем за платіжним дорученням №31 від 13.10.2021р. відповідно до вимог п. 5.2 контракту №21-58 від 06.10.2021р. /а.с. 30-31 том 1/, та комерційного інвойсу № 21-58-02 від 23.10.2021р. на суму 27646,74 євро / а.с. 37 том 1, то ці обидва містять посилання на контракт № 21-58 від 06.10.2021р., а наявність цих двох інвойсів обумовлена фактом фактичної поставки контрагентом позивача меншої кількості товару а ніж визначено у специфікації №21-58-01 від 06.10.2021р. до контракту № 21-58 від 06.10.2021р., і наданий комерційний інвойс № 21-58-01 від 23.10.2021р. / а.с. 37 том 1/ відповідає іншим поданим документам, зокрема, пакувальному листу, товарній накладній № 1747362 від 23.10.2021р. / а.с. 27.

Стосовно наданих позивачем додатково митному органу прибуткових та видаткових накладних, /а.с. 38-54 том 2/, інвойса та специфікації №2 від 05.10.2021р. до договору №234/1-2021/Є від 27.08.2021р. / а.с. 56 том 1/, за господарськими операціями позивача з іншими контрагентами, то ці документи не стосуються спірного товару і не можуть визначати митну вартість задекларованого товару, але надані позивачем для підтвердження рівня цін на аналогічні до задекларованих товари.

Отже оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду цієї справи та долучені до матеріалів справи колегія суддів вважає, що відомості, які були використані позивачем у справі, під час визначення митної вартості товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за МД №UA112080/2021/010068 від 26.10.2021р., були об`єктивними, піддавалися обчисленню та підтверджувалися документально, тоді як у митного органу, відповідача у справі, були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару з застосуванням резервного методу визначення митної вартості, оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тоді як позивачем у справі, як декларантом, під час митного оформлення спірного товару було надано митниці усі документи на підтвердження заявлено ним митної вартості товару за ціною договору за яким вони імпортуються, які дозволяли визначити усі складові частини митної вартості цього товару, тому колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем за МД №UA112080/2021/010068 від 26.10.2021р. товару, що свідчить про те, що оскаржувані позивачем рішення про коригування митної вартості №UA112080/2021/000043/1 від 28.10.2021р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA12080/2021/00308 від. 28.10.2021р., прийняті митним органом безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, і суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно обґрунтованості заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправними та скасування таких рішень відповідача і задовольнив позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Щодо вирішення судом першої інстанції питання розподілу судових витрат, які були понесені позивачем під час розгляду цієї справи, та складаються зі сплати судового збору у загальному розмірі 4540 грн. / а.с. 14,70 том 1/ та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4000 грн. / а.с. 170-179 том 1/, то колегія суддів вважає що суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням положень ст.ст. 132,134 КАС України, та з огляду на складність справи, участь представника позивача у судових засіданнях під час розгляду цієї справи судом першої інстанції, та прийняте судом першої інстанції рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог у повному обсязі, поклав на відповідача у справі обов`язок відшкодувати понесені позивачем судові витрати та стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці на користь ТОВ «ТД «КРАФТ» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 11.07.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, не містять інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного відповідачем аргументу, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.07.2022р. у справі №280/12408/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 12.01.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко