Справа № 627/615/22
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/615/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Тішакіної Л.В.,

представника позивача - Кіпенка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області , Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області , Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 079564 від 13.09.2022 , згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13.09.2022 поліцейським РПП СПД №2 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Смірновим О.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 079564, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн за порушення ним п. 2.1 Правил Дорожнього руху України . На думку позивача вищевказана постанова є незаконною, безпідставною та підлягає скасуванню, так як працівниками поліції не встановлені факти , що позивач рухався транспортним засобом в зазначений рік , день та час в зазначеному місці ; позивач був зупинений поліцейським Смірновим О.О. ; поліцейським Смірновим О.О. пред`явлалася вимога на перевірку документів ; поліцейським зафіксовано відсутність у позивача запитуваних ним документів. Позивач в зазначений час перебував вдома і не порушував правил коменданської години та адміністративні матеріали про порушення правил коменданської години відносно нього відсутні . В пункті 7 оскаржуваної постанови , відсутні записи , які докази додаються до постанови, а п.8 не містить підпису позивача про роз`яснення йому прав , передбачених ст.268 КупАП , що вказує на відсутність вказаної події.

Представник відповідача Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області до суду не з`явився , подав відзив на позов , в якому позовні вимоги не визнав , просить відмовити в позові. Відзив мотивований тим , що ОСОБА_1 12.09.2022 по вул.Перемоги в смт Краснокутськ скоїв ДТП та вчинив наїзд на припаркований автомобіль ОСОБА_3 , після чого втік з місця пригоди.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області до суду не з`явився , подав відзив на позов , в якому позовні вимоги не визнав , просить відмовити у задоволенні позову, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість, так як поліцейським при складенні оскаржуваної постанови дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси позивача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою поліцейського РПП СПД №2 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Смірнова О.О. про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 079564 від 13.09.2022, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 12.09.2022 , о 22 год. 15 хв. , по вул.Перемоги в смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області , водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу страхування , чим порушив вимоги п.2.1 ПДР України і скоїв адміністративне правовопорушення , передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд , перевіривши оскаржувану постанову на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, дійшов висновку про її протиправність, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2 зазначено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За приписами п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання закону.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 ПДР України передбачено , що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі :

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами частини 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відповідальність за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, настає в разі керування транспортним засобом водієм. Однак, у разі відсутності події такого керування, або його не доведенні належними доказами, вказаному стягненню позивач не може бути підданий.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 Закону № 3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки, окрім іншого, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону № 3353-XII, поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно з положеннями ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення на транспорті, про порушення правил користування засобами транспорту та правил дорожнього руху, передбачені частиною четвертою ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч.2, 3 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 280 КУпАП закріплюють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З наведеного вбачається, що викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

З аналізу приведених правових норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст.72 КАС України доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно дост. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.н скоєння нею правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, Конституційний Суд України визначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу інкримінується порушення вимог п.2.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови , ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.126 КУпАП 12.09.2022, о 22 год.15 хв., по вул.Перемоги в смт Краснокутськ.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на поліцейського патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Наявні у даній адміністративній справі матеріали факт скоєння адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображають.

Як встановлено під час судового розгляду, ані до відзиву на позов не додано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП , саме що він порушив Правила дорожнього руху 12.09.2022 по вул.Перемоги в смт Краснокутськ , як зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідачем в якості доказів до матеріалів справи не долучено відеозапис з місця події, відеофіксація з автомобільного чи нагрудного відеореєстратора відсутня.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості позивача у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Сама по собі оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення , оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правовопорушення ,якому передує відповідне фіксування цього правовопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Суд , не приймає до уваги надані до відзиву відповідачем СПД №2 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області від 12.10.2022 письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та рапорти працівників поліції від 13.09.2022 , оскільки вказані свідчення не підтвержують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП , а саме що він керував автомобілем , не маючи при собі посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу страхування та на вимогу поліцейського , ОСОБА_1 не надав вказані документи , а свідчать про факт ДТП вчиненої , на їх думку, за участю водія ОСОБА_1 . Вказані пояснення відбиралася працівниками поліції у вказаних осіб під час складання матеріалу про адміністративне правовопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Крім того , в поясненнях свідків та в рапортах працівників поліції зазначено , що ОСОБА_1 вчинив ДТП та втік з місця пригоди , після чого працівниками поліції був затриманий по місцю проживання та доставлений до СПД №2 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області , де водій ОСОБА_1 повідомив про відсутність посвідчення водія та реєсраційного документу на транспортний засіб.

Як вбачається з п.7 оскаржуваної постанови , в графі : «До постанови додаються», вказані пояснення свідків та рапорти працівників поліції у справі про адміністративне правопорушення , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАп , не зазначені.

Ухвалою суду від 27.10.2022 витребовувалася з СПД №2 Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області справа про адміністративне правовопрушення , передбачена ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , однак згідно відповіді начальника поліції від 07.11.2022 постанова серії БАВ № 079564 від 13.09.2022 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КупАП направлена на виконання до Краснокутського ВДВС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) . Інші документи ,які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 , правовопрушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП , суду не надано.

Крім того , в п.8 оскаржуваної постанови відсутній підпис ОСОБА_1 про те, що йому роз`яснювалися поліцейським патрульної поліції права за ст.268 КУпАП та строк оскарження постанови .

Інших належних і допустимих доказів ,які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП , відповідачами не надано , що свідчить про недоведеність вини водія у вчиненні порушення ПДР України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17.

Таким чином, відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 2.1 ПДР України , що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №079564 від 13.09.2022 через відсутність в діях позивача події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень та беручи до уваги те, що ним до суду не надано належних, допустимих і достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження всправі проадміністративне правопорушенняне можебути розпочато, а розпочатепідлягає закриттюза відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову серії БАВ №079564 від 13.09.2022 , винесену поліцейським СРПП СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ст.сержантом поліції Смірновим О.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Щодо стягнення судрових витрат суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 252, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області , Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 079564 від 13.09.2022, винесену поліцейським СРПП СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ст.сержантом поліції Смірновим О.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події правопорушення .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, за адресою:вул.Федора Ернста,буд.3, м.Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) грн 40 коп за подання адміністративного позову .

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1 : Головне управління Національної поліції в Харківській області , юридична адреса : вул. Ярославська, 1/29 , м.Харків, 61052 .

Відповідач 2 : Сектор поліцейської діяльності №2 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, юридична адреса : вул. Миру,170 смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області,62002.

Суддя Л. В. Вовк