Справа № 380/14640/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14640/21 пров. № А/857/12238/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 380/14640/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Коморний О. І.,

час ухвалення рішення 23.02.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 28.02.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просив визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати його одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення; зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату його одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004; визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо невидання нового грошового атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення; зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видати грошовий атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення, направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 04 грудня 2019 року; стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу адвоката у даній справі у розмірі чотирьох тисяч гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 по 04 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004. Визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо невидання нового грошового атестату та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видати грошовий атестат та довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) із зазначенням індексації грошового забезпечення, направити їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 04 грудня 2019 року. Стягнуто з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 грн. Стягнуто з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу адвоката в сумі 2500 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що індексація грошового забезпечення не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, а є самостійним видом компенсаційних виплат, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому і не може включатися до складу грошового забезпечення, з якого визначається сума одноразової грошової допомоги при звільненні. Зазначає, що Правилами №44 передбачено порядок доповнення відомостей грошового атестата військовослужбовця після його звільнення з військової служби обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, однак порядку видачі нового грошового атестату не передбачено, а тому у відповідача відсутня можливість та правові підстави для видачі позивачу такого. Звертає увагу, що у формі довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії Департаментом фінансів МОУ не передбачено відображення відомостей про виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовця, а тому відсутні підстави для видачі позивачеві довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з включенням до неї відомостей про суми індексації грошового забезпечення. Крім того, зазначає, що вимога про здійснення компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44 при здійсненні виплати суми індексації грошового забезпечення згідно з рішенням суду є передчасною, оскільки підстави вважати, що права позивача у частині компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44 у майбутньому будуть порушені відсутні. Також вказує, що сума витрат на професійну правничу є завищеною та неспівмірною зі складністю справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 грудня 2019 року Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі НАСВ) № 317 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 , звільнено з посади старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу (застосування роботизованих комплексів) Наукового центру Сухопутних військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу з 04 грудня 2019 року.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №380/4578/20 Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснено нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року в сумі 83625,23 грн, що підтверджується долученим до справи розрахунком індексації та платіжним дорученням №3687 від 04 грудня 2020 року.

Позивач 30 липня 2021 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення наступних дій, спрямованих на відновлення порушеного права, а саме: вжити невідкладних заходів щодо здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, а також доплати різниці (між виплаченою 04 грудня 2019 року та нарахованою з урахуванням вказаних вище вимог) із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004. Забезпечити виготовлення та видачу ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року для подання її до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою скерування до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для здійснення перерахунку та виплати пенсії з 04 грудня 2019 року.

Відповідач листом від 05 серпня 2021 року №4219 відмовив у перерахунку та виплаті грошової допомоги при звільненні та видачі нової довідки про додаткові види грошового забезпечення, у зв`язку з тим, що індексація грошового забезпечення не відноситься до щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Не погодившись з такою відмовою відповідача у здійсненні перерахунку та виплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби та видачі нової довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (надбавок, доплат, підвищень) та премії (з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року), позивач звернувся в суд.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист, а тому бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення є протиправною та з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004. Крім того, підставною є вимога позивача про видання Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нового грошового атестату та довідки про розміри складових грошового забезпечення, нараховані йому за час перебування його на посаді, оскільки Національною академією виплачено на виконання судового рішення індексацію грошового забезпечення позивача, тому суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, вказані у грошовому атестаті та довідці, були зазначені без сум індексації, тобто в неповному обсязі, що вплинуло у подальшому на розмір пенсійного забезпечення позивача. Разом з тим, суд першої інстанції вважає передчасними вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 грошовий атестат та довідку, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачем такі дії не будуть вчиненні після видачі на виконання рішення суду грошового атестату та довідки. Також судом першої інстанції стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Колегія суддів зазначає, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині включення індексації грошового забезпечення до розрахунку суми одноразової грошової допомоги при звільненні; видачі грошового атестату військовослужбовця та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії; компенсації сум податку з податків фізичних осіб, а також витрат на професійну правову допомогу.

Таким чином, з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За змістом ч.2, 3 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ч.4 ст.9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07 листопада 2007 року № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Ч.2 ст.15 Закону №2011-XII передбачає, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 04 грудня 2019 року звільнений з посади старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу (застосування роботизованих комплексів) Наукового центру Сухопутних військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та йому виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 384917,00 грн (а.с.28).

Крім того, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №380/4578/20 Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснено нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 року в сумі 83625,23 грн, що підтверджується долученим до справи розрахунком індексації та платіжним дорученням №3687 від 04 грудня 2020 року. Цей факт сторонами не заперечується.

При цьому, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку одноразової грошової допомоги, яка була виплачена йому при звільненні з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, однак апелянт відмовив у задоволенні такої заяви, покликаючись на те, що індексація грошового забезпечення не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, а є самостійним видом компенсаційних виплат, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, тому і не може включатися до складу грошового забезпечення, з якого визначається сума одноразової грошової допомоги при звільненні.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд зазначає, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації необхідно субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 серпня 2021 року у справі № 804/204/8033/17, від 16 листопада 2022 року №826/6282/18.

Крім того, колегією суддів досліджено виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та зі змісту уточненого розрахунку (а.с.32) вбачається, що позивачу здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення зі служби, така є складовою грошового забезпечення позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення є протиправною.

Щодо висновку суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, то колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року №375 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових нагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу» внесено зміни до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Зі змісту цієї Постанови №375 вбачається, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового та начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум ПДФО з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення за період 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплаченої суми необхідно проводити з врахуванням п.2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Щодо позовної вимоги про видачу грошового атестату військовослужбовця та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії, то колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Порядок №45), яким визначено процедуру перерахунку пенсій, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно з абз.2 п.3 Порядку №45 довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Порядок №45 не містить уточнення щодо органу, який видає відповідні довідки особам, звільненим з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України.

Наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року №937 затверджено Інструкцію з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України (далі Інструкція №937), яка розроблена відповідно до Законів України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 ,,Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (із змінами).

Пунктом 2.1 Інструкції №937 визначено органи, які здійснюють роботу із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей.

Так, відповідно до абзаців 2, 4, 5 пункту 2.6 Інструкції №937 на обласні військові комісаріати (ТЦКСП) покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 ,,Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року №45 ,,Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (зі змінами) (далі - Порядок подання документів для призначення пенсій). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат (ТЦКСП) складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою; складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (зі змінами).

Таким чином, на обласні військові комісаріати (ТЦКСП) покладається обов`язок по складанню та поданню до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, попередній грошовий атестат серія ЗУ №415792 та довідка №1266 від 04 грудня 2019 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення були видані Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до виключення позивача зі списків особового складу, однак, враховуючи ту обставину, що Національна академія виплатила на виконання судового рішення індексацію грошового забезпечення позивача і суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, вказані у грошовому атестаті та довідці зазначені без сум індексації, тобто в неповному обсязі, що вплинуло у подальшому на розмір пенсійного забезпечення позивача, тому вимоги позивача про видачу нової довідки та грошового атестату до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є підставними.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, безпідставними є доводи відповідача з покликанням на відповідні норми Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, що належним відповідачем у справі повинен були обласний військовий комісаріат, оскільки останній складає таку довідку для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, в разі зміни розміру грошового забезпечення за посадами, які займали такі особи, однак у спірних правовідносинах йдеться про розмір грошового забезпечення позивача, яке він отримував, перебуваючи на службі, та яке протиправно нараховувалося без індексації.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист, у зв`язку з чим бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення є протиправною та з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 04 грудня 2019 року з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004. Крім того, враховуючи, що суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення вказані у грошовому атестаті та довідці без сум індексації, які виплачені позивачу на виконання рішення, тому необхідно зобов`язати Національну академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видати новий грошового атестат та довідку про розмір складових грошового забезпечення, нарахованих позивачу за час перебування його на посаді.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №380/14640/21 в решті позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

Щодо доводів апелянта в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №ДА-19 від 14 травня 2020 року, ордер про надання правничої (правової допомоги), додаткову угоду №3 від 20 липня 2021 року та акт виконаних робіт від 23 листопада 2021 року.

Зі змісту акут виконаних робіт вбачається, що адвокатом надано такі послуги: вивчення чинного законодавства та аналіз судової практики щодо розгляду даної категорії справ -1год-500 грн; консультація 2год/500 грн; складання на направлення заяви претензії відповідачу 1год/500 грн; підготовка проекту позовної заяви, виготовлення додатків до позову та направлення в суд 1500 грн; підготовка відповіді на відзив 2год/1000 грн. Всього 4000,00 грн.

Разом з тим, відповідач у доводах апеляційної скарги зазначає, що вартість наданих послуг по договору про надання правничої допомоги не відповідають критерію реальності витрат на вказану суму та розумності їхнього розміру та зазначає, що вказана справа є справою незначної складності, а тому не потребує такої значної тривалості часу для надання консультації, проведення правового аналізу, підготовки та подання позовної заяви.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.

Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів зауважує, що вказана справа є справою незначною складності, по цій категорії справ є стала судова практика, справа розглянута в порядку спрощеного провадження, а тому написання позовної заяви, відповіді на відзив, вивчення та правовий аналіз доказів для матеріалів справи, підготовка претензії не потребувало додаткових зусиль та знань тривалістю 9 год.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи доводи апелянта в частині розміру витрат на правничу допомогу, вважає, що сума 4000 грн вказана позивачем за надання цих послуг, є надто завищеною.

Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг необхідно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у розмірі 1000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів вважає частково підставними та обґрунтованими, враховуючи наведені вище мотиви.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні; в решті суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, правильно і повно встановив обставини справи, тому відповідно до ст.316 КАС України в решті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Оскільки колегія суддів фактично залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 380/14640/21 змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та викласти його у наступній редакції:

«Стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул.Героїв Майдану 32, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу адвоката в сумі 1000,00 (одна тисяча) грн».

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 380/14640/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 11 січня 2023 року.