Справа № 380/14373/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.12.2019 відповідно до довідки від 10.06.2021 № 1356, виготовленої державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх вправ України по Львівській області";

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до довідки від 10.06.2021 № 1356, виготовленої державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" станом на 19.11.2019 відповідно до статей 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції" від 11.11.2014 № 988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми щомісячного грошового забезпечення на виконання рішення від 04.11.2019 Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1.380.2019.001818, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818 Головне управління ПФУ у Львівській області зобов`язано здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII у порядку та розмірах, визначених Постановою КМУ № 103, виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. На підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" виготовила та видала позивачу довідку від 10.06.2021 № 1356 про розмір грошового забезпечення. Проте, відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії згідно вказаної довідки, виходячи із 70 % суми грошового забезпечення. Позивач вважає зменшення відсоткового розміру пенсії незаконним, а тому просить задовольнити позовні вимоги, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90 % суми грошового забезпечення.

Ухвалою від 20.10.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалу від 20.10.2022 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 24.10.2022.

Відповідач не скористався наданим йому правом подання відзиву, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 15.08.1997 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №1.380.2019.001818 суд визнав протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні з 01.01.2016 перерахунку пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Також рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818 встановлено, що ОСОБА_1 при призначенні пенсії набув право на виплату пенсії у розмірі 90 % суми грошового забезпечення. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії є незмінним.

Отже, обставини того, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у розмірі 90 % суми грошового забезпечення, встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818, відтак, відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

На виконання рішення від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818, Головне управління ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 як пенсіонеру МВС, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

10.06.2021 державна установа "ТМО МВСУ по Львівській області" підготовила та видала ОСОБА_1 довідку № 1356 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 відповідно до постанови № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19.

Згідно довідки від 10.06.2021 № 1356 грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року складало 17273,65 грн, у тому числі: посадовий оклад - 2900,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням - 2200,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 50% - 2550,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 55,30% - 4230,45 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 435,00 грн, премія 40,26% - 4958,20 грн.

30.08.2022 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 10.06.2021 № 1356 про розмір грошового забезпечення.

Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 28.09.2022 № 13558-13232/К-52/8-1300/22 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії відповідно до довідки від 10.06.2021 № 1356 відповідно до Постанови № 988 у розмірі 90% суми грошового забезпечення, оскільки після визнання нечинним та скасування пункту 3 Постанови № 103 Урядом не прийняті інші рішення про умови та порядок проведення перерахунку пенсії. У свою чергу, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 1.380.2019.001818 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки від 10.06.2021 № 1356 з оновленого грошового забезпечення у розмірі 90 % суми грошового забезпечення.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії такими, що порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його прав, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ), в редакції, чинній на час призначення пенсії, є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військові службі в органах внутрішніх справ, та в органах цивільного захисту.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 2 вказаного закону передбачено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70", відповідно.

Пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифру "80" замінено цифрою "70".

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені Законом № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній станом на час набуття позивачем права на пенсію у розмірі 88%, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Під час розгляду справи суд також враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття" звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 90 % на 70 % при здійсненні її перерахунку згідно із довідкою від 10.06.2021 № 1356.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим, у разі надання пенсійним органом доказів, які свідчать, що спірні рішення, дії є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивача при перерахунку пенсії на підставі рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-8, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) з 01.12.2019 на підставі довідки від 10.06.2021 № 1356, виходячи з 90 % суми грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" від 10.06.2021 № 1356, із урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019, виходячи з 90 % суми грошового забезпечення, зазначеної у довідці від 10.06.2021 № 1356, з урахуванням виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.