Справа № 460/48505/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
з питань закриття провадження в частині позовних вимог
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Греська О.Р за участю секретаря судового засідання Гук О.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Жученя Ю.Ю.,
відповідачів: представники Юхименко Т.В., Мельничук М.В.,
розглянувши адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина"
доГоловного управління ДПС у Волинській області, Головного управління ДПС у Рівненській області
визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС у Волинській області (далі по тексту - відповідач - 1)) та Головне управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту відповідач 2) про визнання протиправними дій відповідача 1 щодо винесення наказу від 21.02.2022 №266-п про проведення фактичної перевірки та наказу від 30.05.2022 №586-п про поновлення фактичної перевірки позивача, виконуючим обов`язки начальника Головного управління ДПС у Волинській області Сергієм КОНДРАТЮКОМ і оформлення матеріалів фактичної перевірки;
В ході підготовчого засідання представником Головного управління ДПС у Волинській області подано клопотання про закриття провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Головного управління ДПС у Волинській області щодо винесення наказу від 21.02.2022 №266-п про проведення фактичної перевірки та наказу від 30.05.2022 №586-п про поновлення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина". На обґрунтування поданого клопотання зазначив, що вказані вище дії податкового органу не можуть бути предметом окремого позову.
Представник Головного управління ДПС у Рівненській області підтримав подане клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про закриття провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог та просив його задовольнити.
Суд, розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, встановив наступне.
Судом встановлено, що на підставі наказів Головного управління ДПС у Волинській області «Про проведення фактичної перевірки» №266-п, від 21.02.2022, «Про поновлення фактичної перевірки СГ ТОВ Фірма «Журавлина» №586-Ц від 30.05.2022 та направлень від 21.02.2021 року № 362/03-20-07-05, №363/03-20-07-05 та № 1069/03-20-07-05 від 30.05.2022 року працівниками ГУ ДПС у Волинській області ГДІ Стирко І. В. , ГДІ ОСОБА_1 , ГДІ ОСОБА_2 проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: Камінь-Каширський р-н, с. Оконськ, вул. Київська, 2, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина".
За наслідками перевірки складено акт перевірки №1991/03-20-07-05/313994640 від 01.06.2022.
Листом від 11.07.2022 №915/12/03-20-07-05-12 ГУ ДПС у Волинській області до ГУ ДПС у Рівненській області були направлені матеріали фактичної перевірки ТОВ фірми "Журавлина".
Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.
При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.
Як установлено підпунктом 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок визначений статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).
У свою чергу умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначений статтею 81 ПК України, за змістом якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (пункт 81.1 статті 81 ПК України).
Як передбачено пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
З системного аналізу зазначених норм ПК випливає, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та/або інших матеріалів; оформлення результатів перевірки. Реалізація зазначених етапів означає, що податкова перевірка відбулася як юридичний факт, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та прийняти відповідне рішення.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.
Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, які полягають у такому.
Якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
У розглядуваній справі оскаржуваний наказ реалізовано шляхом проведення перевірки та оформлення акта перевірки, а також прийняттям податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій.
Суд зазначає, що звернення до суду з позовом не повинно мати на меті відновлення правопорядку, як-от констатація допущення суб`єктом владних повноважень певного правопорушення. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Дії щодо проведення перевірки, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Порушення, допущені суб`єктом владних повноважень при призначенні та/або проведенні перевірки, а так само висновки акта, можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта, дії.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 зазначила, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. При цьому звернуто увагу, що поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
У справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду закрила провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України з тих підстав, що спір про оскарження наказу на проведення перевірки (після проведення перевірки, складення акта перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень) не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що хоча вказані вище дії не можуть бути предметом позову, однак, за визначеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №816/228/17, порушення контролюючих органів, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність їх висновків за результатами перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення є підставами для скасування такого оскаржуваного рішення.
Керуючись статтями 183, 238, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 10 січня 2023 року

Суддя Олег ГРЕСЬКО