Справа № 380/336/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/336/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2023 року місто Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху щодо ненарахування та невиплати військовослужбовцю Збройних Сил України, провідному інженеру електрозв`язку (старшому офіцеру) Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_1 , додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 гривень щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 по 13.11.2022 - у розмірі до 30 000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць;

- зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху нарахувати та виплатити військовослужбовцю Збройних Сил України, провідному інженеру електрозв`язку (старшому офіцеру) Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 гривень щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 по 13.11.2022 - у розмірі до 30 000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 вказаного Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених вказаним Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

У частині п`ятій статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до абзацу першого статті 3 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Насамперед суддя зазначає, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткова винагорода має щомісячний (систематичний) характер, а тому включається до складу грошового забезпечення (заробітної плати).

З урахуванням цього, суддя вказує на те, що в період існування спірних правовідносин законодавцем було змінено правове регулювання строку звернення до суду позовом в цій категорії справ.

Так, станом на момент виникнення спірних правовідносин та до 18.07.2022 частини перша та друга статті 233 КЗпП України встановлювала, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 при тлумаченні норми статті 233 КЗпП України виходив з того, що право на отримання заробітної плати повинно бути гарантоване незалежно від строку. Таким чином, у цій статті КЗпП України встановлена додаткова гарантія для осіб, які звертаються до суду з вимогами про стягнення заробітної плати.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 (далі Закон України № 2352-IX), частини першу та другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

З наведених положень видно, що до 18.07.2022 строк звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати не обмежувався.

Суддя вказує на те, що тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред`явлено позов.

Суддя при розгляді вказаного питання враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 24.01.2019 у справі № 803/2402/14.

Беручи до уваги викладене, суддя вважає, що до правовідносин щодо стягнення заробітної плати, які виникли до 18.07.2022 включно, строк звернення до суду, у відповідності до частини другої статті 233 КЗпП України, не застосовується, тобто є необмеженим незалежно від того, коли було фактично пред`явлено позов.

Протилежний підхід до вирішення цього питання та застосування до спірних правовідносин, які виникли до 18.07.2022, статті 233 КЗпП України в редакції Закону України № 2352-IX суперечитиме положенням частини першої статті 58 Конституції України та не відповідатиме засаді доступу до правосуддя.

Досліджуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом в частині нарахування та виплати щомісячної додаткової доплати за період з 19.07.2022 по 13.11.2022, суддя виходить з такого.

Чинна з 19.07.2022 стаття 233 КЗпП України, у редакції Закону України № 2352-IX, не врегульовує питання строку звернення до суду у справах щодо стягнення заробітної плати, якщо працівник не звільнений. Тобто до спірних правовідносин щодо стягнення заробітної плати, якщо працівник не звільнений, які виникли після 19.07.2022, стаття 233 КЗпП України не може бути застосована.

Таким чином, з огляду на положення статті 3 КАС України, при вирішенні питання строку звернення до суду у справах щодо виплати заробітної плати з 19.07.2022, якщо працівник не звільнений, слід виходити, за правилами прямої дії закону в часі, із спеціальної норми процесуального закону, а саме частини п`ятої статті 122 КАС України, яка встановлює місячний строк звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби.

Отже враховуючи те, що спірні правовідносини у цій справі виникли, зокрема, і після 19.07.2022, то з позовом щодо нарахування та виплати додаткової щомісячної винагороди позивач міг звернутися до суду в межах місячного строку. До цього ж, з огляду на регулярний, щомісячний характер додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивач повинен був дізнатися про її невиплату, тобто дізнатися про порушення свого права, з часу отримання заробітної плати за відповідний місяць.

Таким чином, звернувшись з позовом до суду 30.12.2022 (згідно з поштовим відправленням), позивач пропустив місячний строк звернення з позовними вимогами щодо нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 19.07.2022 по 13.11.2022.

Суддя зазначає, що позивач не подав заяви про поновлення строку звернення до суду.

У частині першій статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на викладене, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду з позовом в частині нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 19.07.2022 по 13.11.2022 з дотриманням строку, встановленого в частині п`ятій статті 122 КАС України; у такій заяві навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку; надати докази на підтвердження наведених доводів.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 вказаного Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду наведеного, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 справ без руху, надавши йому строк для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 123, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду з позовом в частині нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 19.07.2022 по 13.11.2022 з дотриманням строку, встановленого в частині п`ятій статті 122 КАС України; у такій заяві навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску такого строку; надати докази на підтвердження наведених доводів.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу суду може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.