Справа № 620/6750/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6750/22 Головуючий у І інстанції - Клопот С.Л.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ольховської М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову посадової особи Чернігівської міської ради щодо проведення перевірки по неправомірним діям їх посадових осіб;

- визнати порушення строку розгляду заяви позивача від 17.08.2022 посадовими особами Чернігівської міської ради;

- визнати порушення прав позивача щодо розгляду заяви від 17.08.2022 посадовою особою Чернігівської міської ради, дії якої оскаржувались;

- зобов`язати відповідача розглянути його заяву у відповідності до вимог ст.ст. 7, 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь за підписом керівника відповідача у визначений законом строк.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на його заяву він отримав відповідь від посадової особи Чернігівської міської ради, на неправомірні дії якої він скаржився, що є порушенням. Також позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовився проводити перевірку по обставинам, викладеним у заяві. Окрім того відповідь надано у строк пізніше п`ятнадцяти днів від дня отримання заяви.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. При цьому, суд виходив з того, що заяву позивача від 17.08.2022 розглянуто у строк та відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги загалом аналогічні тим, що викладені у позові. Крім того, апелянт наголошує, що Закон України «Про звернення громадян» має вищу юридичну силу, ніж Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950, що не було враховано судом першої інстанції.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що 17.08.2022 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача, яку зареєстровано за вх.№К-9232-1-09. В заяві просив вжити заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб за рішенням у справі №620/2468/22.

Зазначене звернення позивача було розглянуто та надано відповідь за вих. №6738/1-04/2022/вих/К-9234-1-09 від 15.09.2022.

Не погодившись з наданою відповідачем відповіддю, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із змісту зазначеної конституційної норми прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути визнані винними лише і виключно у випадку, якщо при прийнятті ними рішення останні діяли з порушенням підстав, меж повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

У ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у п.п. 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на викладене, обов`язковою умовою звернення до суду передбачено наявність порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у позові, у разі відсутності такої умови.

Як установлено судом, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №620/2468/22 задоволено позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, внаслідок чого визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Чернігівської міської ради у видачі ОСОБА_1 довідки про участь (неучасть) у приватизації державного житлового фонду, оформлену листом від 13.01.2022 №30, та зобов`язано виконавчий комітет Чернігівської міської ради повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2022 та видати ОСОБА_1 відповідну довідку.

На виконання вказаного рішення Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради розглянуто заяву позивача та видано довідку про участь (неучасть) у приватизації державного житлового фонду, яку направлено листом вих.№491/1-10/вих/01 від 28.06.2022.

Виконавчий комітет Чернігівської міської ради є колективним органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.05.1997 № 280/97-ВР правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Конституцією України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Як наголошувалось вище, ОСОБА_1 звернувся із заявою, яку зареєстровано за вх.№К-9232-1-09 від 17.08.2022.

В заяві позивач просив вжити заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб за рішенням у справі №620/2468/22 за корупційною складовою.

Статтею 20 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Звернення у формі заяви від 17.08.2022 було розглянуто та надано відповідь відповідно до чинного законодавства у терміни встановлені законодавством за вих.№6738/1-04/2022/вих/К-9234-1-09 від 15.09.2022.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідачем надано відповідь позивачу у строк, визначений чинним законодавством.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що рішенням суду від 22.06.2022 у справі №620/2468/22 було визнано протиправною відмову саме виконавчого комітету Чернігівської міської ради, а не конкретної посадової особи. Рішенням суду не встановлено протиправності діянь конкретних посадових осіб, яких слідувало б притягнути до відповідальності.

Відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону У країни «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13.06.2000, службове розслідування може бути проведене:

- у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

- у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки.

Отже, наведеним Порядком передбачений виключний перелік підстав для проведення службового розслідування, серед яких відсутні підстави, викладені в заяві ОСОБА_1 від 17.08.2022.

При цьому, в порядку виконання судового рішення у справі №620/2468/22 заяву позивача розглянуто повторно та видано довідку, чим фактично виконано судове рішення в повному обсязі.

Стосовно доводів апелянта, що кожне звернення розглядається окремо і про порушення відповідачем ч.2 ст. 15 Закону № 393/96-ВР, а саме: заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач разом із заявою від 17.08.2022 не надав документи, які підтверджують наявність в нього відповідного статусу, а тому у відповідача були відсутні підстави для розгляду його заяви в порядку визначеному ч. 2 ст. 15 Закону № 393/96-ВР.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржуване рішення суд першої інстанції постановив з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова