Справа № 340/2766/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2023 року м. Дніпросправа № 340/2766/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року

у справі №340/2766/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в якому просив:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 70% від грошового забезпечення позивача та із застосуванням обмеження максимальною величиною виплати нарахованого основного розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2019 року.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року основний розмір пенсії виходячи з розміру 90% грошового забезпечення, не застосовуючи обмеження граничною величиною, та врахувавши правові висновки Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішенні від 28 жовтня 2019 року у справі №340/150/19.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області доплатити ОСОБА_1 додаткові кошти за період 01 грудня 2019 року з урахуванням раніше сплачених коштів.

- Допустити до негайного виконання рішення суду в частині сплати заборгованості за один місяць.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 р. у справі № 340/2766/22 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 р. у справі № 340/2766/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник наполягає на тому, що відповідачем правомірно обмежено розмір пенсії позивача максимальним розміром, оскільки це прямо передбачено Законом №3668-VІ, який розповсюджується на усі пенсії, незалежно від часу призначення пенсії. Суд зазначив, що оскільки положення ч. 3 ст. 27 Закону №1058, ч. 3 ст. 85 Закону №1788, на даний час є чинними, неконституційними не визнані, то відповідачем правомірно застосовано їх у спірних відносинах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років з 2010 року, пенсію призначено виходячи з розміру 90% грошового забезпечення.

Пенсію призначено відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

30 жовтня 2021 року набрало законної сили рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №340/4844/21, яким Управління зобов`язано перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" від 17 травня 2021 року №9598 з урахуванням раніше сплачених сум.

Під час перерахунку пенсії на виконання судового рішення, відповідачем перераховано основний розмір пенсії, обмеживши виплату коштів з 01 грудня 2019 року максимальною величиною у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Та, крім того перерахунок здійснено із застосуванням 70% розміру грошового забезпечення.

З 01 грудня 2019 року нарахована пенсія у сумі 18420,73 грн., з березня 2022 року 19340 грн.

Не погодившись з діями відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зокрема, частини сьомої статті 43.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. №3668-VІ, визначено, зокрема, що максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За положеннями статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача з 1 жовтня 2020 року) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-XII), та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 2 травня 2018 року у справі №704/87/17, від 3 квітня 2018 року у справі №361/4922/17, від 15 травня 2019 року у справі №554/4191/17, від 21 листопада 2019 року у справі №161/14321/16-а та від 10 грудня 2020 року у справі №580/492/19.

Разом з тим, згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а та від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала з огляду на те, що суперечливе і неоднозначне регулювання спірних відносин порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 2262 з урахуванням Рішення КСУ від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не Закону № 3668, а тому пенсія військовослужбовців обмеженню максимальним розміром не підлягає.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що відповідач протиправно після проведення перерахунку пенсії позивача у листопаді 2021 року застосував обмеження його пенсії максимальним розміром, а тому повинен здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу без такого обмеження.

Щодо відсоткового розміру грошового забезпечення застосованого відповідачем під час перерахунку пенсії.

Відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу, проте при перерахунку пенсії її розмір було зменшено з 90% до 70% сум грошового забезпечення на підставі ч.2 ст.13 Закону № 2262-XII в редакції, чинній на час перерахунку пенсії.

Щодо застосування відповідачем ст.13 Закону № 2262-XII слід зазначити, що ця норма у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 13 Закону № 2262-XII в редакції на час виникнення спірних відносин максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

За позицією відповідача оскільки пенсія призначена позивачу відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, на час здійснення перерахунку пенсії застосуванню підлягає саме ця стаття.

Втім, відповідач не врахував, що вказані правові норми статті 13 Закону №2262-XII регулюють виключно правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії.

Підстави, умови і порядок перерахунку пенсій військовослужбовцям визначені статтею 63 вказаного Закону.

Правовідносини щодо призначення та перерахунку пенсії мають різну правову природу, так як є різними за змістом і механізмом проведення таких процедур.

Безперечно при призначенні відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років підлягають застосуванню правові норми статті 13 Закону №2262-XII, але ці норми не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Внесені Законами №3668-VІ та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а згодом 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 і постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), залишеним у силі постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 р. у справі № 340/2766/22 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 р. у справі № 340/2766/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко