Справа № 160/16453/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 січня 2023 року Справа 160/16453/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізького міськрайонного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Криворізький міськрайонний центр зайнятості, в якій просить:

- визнати протиправними дії Криворізького міськрайонного центру зайнятості, які полягають у відмові у виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошових сум допомоги по безробіттю, як особі передпенсійного віку згідно статті , яка письмово викладена у тексті Листа-Відмови від 03 вересня 2021 року № 2506, який складений Криворізьким міськрайонним центром зайнятості.

- зобов`язати Криворізький міськрайонний центр зайнятості виплатити ОСОБА_1 невиплачену суму допомоги по безробіттю, як особі передпенсійного віку за період часу з грудня 2019 року по травень 2021 року, в розмірі 29 659 (двадцять дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 91 (дев`яносто одна) копійка.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про поновлення строку звернення з позовом до суду. Клопотання обгрунтовано тим, що позивач раніше звертався до суду з даним адміністративним позовом. Ухвалою суду від 12.04.2022 року у справі № 160/3057/22 позовну заяву позивача повернуто, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви. Позивач зазначає, що не зміг вчасно усунути недоліки позовної заяви, оскільки 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан; відділення поштового зв`язку обмежили приймання поштових відправлень адресатам.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову - задоволено; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову у адміністративній справі № 160/16453/22; у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

В ухвалі від 16.11.2022 року суд не вирішував питання стосовно поновлення строку звернення з позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не висловив свого ставлення до пропущення позивачем строку звернення з позовом до суду.

Згідно вимог ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Отже, позивач пропустив строк звернення з позовом до суду.

Суд зазначає, що з 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022.

Запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку.

Позивач раніше звертався до суду з даним адміністративним позовом. Ухвалою суду від 12.04.2022 року у справі № 160/3057/22 позовну заяву позивача повернуто, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Позивач не зміг вчасно усунути недоліки позовної заяви, оскільки 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан; відділення поштового зв`язку обмежили приймання поштових відправлень адресатам, що підтверджується копією листа Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 21.03.2022 року № с-46-4-22, копія якого міститься у матеріалах справи

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду та необхідність його поновлення.

Керуючись ст. 121, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом до суду з даним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В. Златін