Справа № 120/466/22-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 січня 2023 р. Справа № 120/466/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивачка) з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2019 №31 о/с його звільнено з військової служби у запас, а наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2019 №157 (по стройовій частині) його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Проте, на день виключення зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 позивачу не проведено в повному обсязів нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 18.07.2013 року по 17.07.2019 року, у зв`язку із чим позивач звернувся із заявою до відповідача про нарахування та виплати такої.

Однак, листом від 21.12.2021 року військова частина НОМЕР_1 повідомила заявника про відсутність підстав для виплати індексації грошового забезпечення, зазначивши що індексація грошового забезпечення йому проводилась у повному обсязі, заборгованість відсутня.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення в повному обсязі, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Ухвалою суду прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено строки для подання заяв по суті справи.

У встановлений судом строк на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно у пункті 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 визначено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважаться базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не проводиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Отже, до 01.12.2015 будь-яке зростання складових грошового забезпечення військовослужбовців передбачало зміну базового місяця для нарахування індексації і базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до зростання тарифних окладів військовослужбовців, тому базовий місяць - січень 2008 року не застосовувався.

З 01.12.2015, у відповідності до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013) давалося доручення керівникам державних органів ужити заходів щодо підвищення розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), надбавок, доплат, премій з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати в сумарному виразі перевищив суму індексації, яку повинні були виплатити. У грудні 2015 року розмір підвищення грошового забезпечення військовослужбовців НГУ перевищив суму індексації за грудень 2015 року.

Крім того, постановою № 1013 визначалося, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року.

Таким чином, відповідно до викладеного та згідно норм частини п`ятої статті 4 Закону про індексацію..., Постанови про особливості проведення індексації... і Порядку проведення індексації... грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, та, відповідно, для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку №1078.

Таким чином, індексація грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року проведена згідно норм Закону про індексацію... шляхом підняття доходів випереджаючим шляхом самим Урядом, і відповідно, сума індексації грошового забезпечення позивача обчислена згідно норм, правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів, визначених Порядком проведення індексації... та Постановою про особливості проведення індексації... за період з січня 2016 по 28 лютого 2018 року становить 0,00 грн. щомісячно з різницею між сумою індексації і розміром підвищення доходу («фіксованою сумою індексації») 0,00 грн.

Таким чином, питання щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону № 1282-ХІІ, покладається на відповідача, а тому, вимога Позивача є невмотивована, щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця «січень 2008 року», оскільки суд не має права перебирати на себе повноваження органів державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питання, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, суд уповноважений лише встановити право позивача на отримання індексації грошового забезпечення.

На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідь на відзив позивачем не подавалась.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2019 №31 о/с позивача звільнено у запас, а наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2019 №157 (по стройовій частині) його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

22.12.2021 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із зверненням щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період його служби.

Листом №50/08/33-2926 від 21.12.2021 року військова частина НОМЕР_1 повідомила заявника про відсутність підстав для виплати індексації грошового забезпечення, зазначивши що індексація грошового забезпечення йому проводилась у повному обсязі, заборгованість відсутня.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Як встановлено судом з наявних в матеріалах справи доказів, індексація грошового забезпечення позивача під час проходження служби не здійснювалась за період серпень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року, жовтень 2014 року, січень 2015 року, березень - травень 2015 року, вересень - листопад 2015 року, січень - травень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - лютий 2018 року, січень - липень 2019 року.

Щодо періоду за який позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення (з 18.07.2013 по 17.07.2019), суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи за період серпень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року, жовтень 2014 року, січень 2015 року, березень - травень 2015 року, вересень - листопад 2015 року, січень - травень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - лютий 2018 року, січень - липень 2019 року позивачу не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка до 1 січня 2016 р., а з 1 січня 2016 року в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до норми абз. 3 п. 5 Порядку № 1078, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704, якою встановлені розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року.

Беручи до уваги те, що в березні 2018 року відбулось підвищення окладів військовослужбовців, суд доходить висновку, що індексація грошового забезпечення позивачу підлягає нарахуванню та виплаті у період з 01.08.2013 по 28.02.2018 за виключенням місяців, в яких така індексація нараховувалась та виплачувалась.

Щодо нарахування та виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.07.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 %.

Отже, відповідно до п. 5 вказаного Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення не нараховується.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103% до грудня 2018, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року до грудня 2018 року немає.

Щодо періоду з грудня 2018 по липень 2019, тобто по день звільнення позивача зі служби, то відповідно до довідки-розрахунку за вказаний період, що містяться в матеріалах справи, позивачу здійснена індексація грошового забезпечення в грудні 2018 року. Крім того, виплата індексації зафіксована у вересні - листопаді 2019 року, тобто в період, коли позивач вже був звільнений з військової служби. Проте, встановити з наданих сторонами доказів за який саме період були виплачені відповідні суми індексації у вересні - листопаді 2019 року не представляється можливим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що грошове забезпечення позивача за період січень - липень 2019 року підлягає індексації, з урахуванням вже виплачених сум.

Відтак, бездіяльність відповідача в частині невиплати індексації грошового забезпечення позивача за період серпень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року, жовтень 2014 року, січень 2015 року, березень - травень 2015 року, вересень - листопад 2015 року, січень - травень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - лютий 2018 року, січень - липень 2019 року є протиправною, а тому задоволенню підлягає й похідна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані періоди.

Щодо вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, виходячи з місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 рік, то така не підлягає задоволенню, адже нарахування та виплата індексації належить до виключної компетенції військової частини, яка виплачувала грошове забезпечення позивачу.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження такого суб`єкта.

Відтак, оскільки індексація грошового забезпечення за період серпень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року, жовтень 2014 року, січень 2015 року, березень - травень 2015 року, вересень - листопад 2015 року, січень - травень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - лютий 2018 року, січень - липень 2019 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, тому питання про те, який базовий місяць має застосовуватись під час нарахування індексації є передчасним, оскільки права та інтереси ОСОБА_1 в цій частині не порушені.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період серпень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року, жовтень 2014 року, січень 2015 року, березень - травень 2015 року, вересень - листопад 2015 року, січень - травень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - лютий 2018 року, січень - липень 2019 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період серпень - грудень 2013 року, січень - квітень 2014 року, жовтень 2014 року, січень 2015 року, березень - травень 2015 року, вересень - листопад 2015 року, січень - травень 2016 року, січень - грудень 2017 року, січень - лютий 2018 року, січень - липень 2019 року ( з урахуванням виплачених сум ).

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна