Справа № 640/13533/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В., Епель О.В., секретар Ольховська М.Г., за участі представника позивача Сюйви І.В., представника відповідача Башинської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малтюроп Юкрейн" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

22.07.2019 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтюроп Юкрейн» (надалі - ТОВ «Малтюроп Юкрейн») до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 0102 від 16.05.2019 та № 0102 від 16.05.2019, які були прийняті за наслідками документальної планової виїзної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки є безпідставними, контролюючим органом не було наведено конкретних норм чинного законодавства, що були порушені позивачем, а висновку акта перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2022 замінено відповідача на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2022 позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 0102 від 16.05.2019 та податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 0102 від 16.05.2019.

Приймаючи у справі рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Зокрема, суд першої інстанції наголосив, що висновки контролюючого органу в цій частині є необґрунтованими та такими, які базуються на припущеннях, оскільки ТОВ «Малтюроп Юкрейн» відповідно до вимог законодавства було правомірно віднесено до складу собівартості відшкодування витрат за спожиті послуги на загальну суму 10352129,26 грн., яка була сплачена ним на користь ТОВ «Східноукраїнська Компанія», і у повному обсязі позивачем був сплачений податок на прибуток за відповідний період.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що контролюючий орган зробив висновок про те, що позивачем до складу собівартості було віднесено відшкодування витрат за спожиту електроенергію, відшкодування витрат на перетікання реактивної електроенергії, відшкодування витрат за послуги з центрального водопостачання, відшкодування витрат за послуги централізованого водовідведення та відшкодування витрат з додаткового притоку зливу води 20% на суму 10352129,26 грн., яка сплачена на користь ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп», і до перевірки були надані відповідні акти виконаних робіт, проте апелянт вважає, що в порушення вимог п.п. 134.1.1 п .134.1 ст. 134, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 11 П(с)БО 16 «Витрати», позивачем завищено собівартість на суму 10352129,26 грн. та завищено податковий кредит на суму 2253255 грн.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено про правильність висновків суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник апелянтів підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Малтюроп Юкрейн» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.09.2018.

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві склало акт про результати документальної планової виїзної перевірки товариства від 09.04.2019 № 222/26-15-14-01-02/30861821 (т.1 а.с.29).

Відповідно до розділу «Висновок» акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві було встановлено наступні порушення: п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ч. 5 ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5, п.6, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (зі змінами та доповненнями) та занижено податок на прибуток на суму 1863383,00 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 1198698,00 грн., за 2017 рік на суму 568201,00 грн., та за 9 місяців 2018 року на суму 96484,00 гривень; п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, встановлено завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість на 2253 255 грн., в тому числі за квітень 2016 в сумі 144698 грн., за травень 2016 року в сумі 131341 грн., за червень 2016 року в сумі 123158 грн., за липень 2016 року в сумі 223131 грн., за серпень 2016 року в сумі 191726 грн., за вересень 2016 року в сумі 184257 грн., за жовтень року в сумі 246770 грн., за листопад 2016 року в сумі 189137 грн., за грудень 2016 року в сумі 98240 грн., за січень 2017 року в сумі 21607 грн., за лютий 2017 року в сумі 19039 грн., за березень 2017 року в сумі 137799 грн., за квітень 2017 року в сумі 177053 грн., за травень 2017 року в сумі 205922 грн., за червень 2017 в сумі 8791 грн., за липень 2017 року в сумі 11739 грн., за серпень 2017 року в сумі 8272 грн., за вересень 2017 року в сумі 9229 грн., за жовтень 2017 року в сумі 10975 грн., за листопад 2017 року в сумі 8943 грн., за грудень 2017 року в сумі 11895 грн., за січень 2018 року в сумі 13380 грн., за лютий 2018 року в сумі 15729 грн., за березень 2018 року в сумі 17955 грн., за квітень 2017 року в сумі 19222 грн., за травень 2018 року в сумі 23049,11 грн., за червень 2017 в сумі 198 гривень.

Зокрема, в акті перевірки податковим органом вказане наступне: «перевіркою повноти декларування показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено їх заниження на суму 10352,00 тис. грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 6659,4 тис. грн. за 2017 рік в сумі 3156,7 тис. грн., та за 9 місяців 2018 року в сумі 536,0 тис.грн. Згідно передавального акта від 01 квітня 2016 року майно, права та обов`язки переходять від ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» до ТОВ «Малтюроп Юкрейн». На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 01.04.2016, ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» передає, а ТОВ «Малтюроп Юкрейн» приймає нерухоме майно, яке належить ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» а саме: нежитлові будівлі літ. « 0-5» загальною площею 15 244,7 кв.м., літ. «П-1» загальною площею 32.2. кв.м., що розташовані в місті Харкові по вулиці Роганській 161. Товариством було оприбутковано вищезазначену будівлю з 01 квітня 2016 року на бухгалтерський рахунок 103 «Будинки та споруди» по балансовій вартості 54409259,32 гривень з 2 кварталу року товариством нараховувались амортизаційні нарахування Дт 13 Кр 91. У ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Малтюроп Юкрейн» до складу собівартості було віднесено відшкодування витрат за спожиту електроенергію, відшкодування витрат на перетікання реактивної електроенергії, відшкодування витрат за послуги з центрального водопостачання, відшкодування витрат за послуги з централізованого водовідведення та відшкодування витрат за послуги з додат.приток.злив.води 20% на загальну суму 10352129,26 грн., яка сплачена на користь ТОВ «Східноукраїнська Компанія.». До перевірки надано договір б/н від 18.03.2016 року, згідно з яким ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» (надалі - «Сторона 1») ТОВ «Малтюроп-Юкрейн» (надалі «Сторона - 2») іменовані надалі «Сторони», а кожна окремо - «Сторона», керуючись ст. 6 Цивільного кодексу України, уклали цей договір про наступне: У порядку та на умовах, передбачених Договором, Сторона -1 зобов`язується від свого імені за дорученням та у інтересах Сторони-2 вчиняти наступні дії щодо забезпечення функціонування підприємства з виробництва солоду, яке знаходиться за адресою м. Харків, вул. Роганська 161. У акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку про те, що до новоствореної шляхом злиття юридичної особи (управляючої компанії ТОВ «Малтюроп Юкрейн») перейшли всі права та обов`язки юридичних осіб, в тому числі всі зобов`язання за договорами про закупівлі, укладеними з комунальними підприємствами. Оскільки потреба в отриманні послуг щодо водопостачання, отримання електроенергії триватиме, такі договори про закупівлю потрібно було переукладати, або варто внести до них відповідні зміни щодо назви, реквізитів нового контрагента-правонаступника. Отже, після 01.04.2016 ТОВ «Малтюроп Юкрейн» буде боржником за вказаними договорами і залежно від умов договорів (якщо строк дії їх не закінчився в установленому законодавством порядку) має виконати зобов`язання, які перейшли внаслідок правонаступництва до компанії у повному обсязі. За позицією податкового органу, в порушення вимог порушення п. п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Кодексу, ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318 (зі змінами та доповненнями), ТОВ «Малтюроп Юкрейн» завищено собівартість на суму 10352129,26 гривень. Тому, в порушення вимог законодавства, ТОВ «Малтюроп Юкрейн» завищено собівартість на суму 10352129,26 гривень, і внаслідок порушень встановлено заниження податку на прибуток на суму 1863383 грн. в тому числі за 2016 рік на суму 1198698,00 грн., за 2017 рік на суму 568201,00 грн., та за 9 місяців 2018 року на суму 96484,00 гривень».

На підставі таких висновків, зроблених в акті перевірки, відповідачем 16.05.2019 були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення № 0102 від 16.05.2019 форми «Р» про суму нарахованого грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 2795075,00 грн. з яких за податковими зобов`язаннями 1863383,00 грн. та 931692,00 грн. за штрафними санкціями та № 0102 від 16.05.2019 форми «В4» яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 2253255,00 грн. (т.1 а.с.84, 87).

Позивачем в адміністративному порядку оскаржено результати податкової перевірки, подано заперечення на акт перевірки, та за результатами їх розгляду ГУ ДФС в м. Києві залишено висновки без змін, що підтверджується відповіддю від 13.05.2019 р. за № 89430/10/26-15-14-01-02.

23.05.2019 позивачем направлено до ДФС України скаргу щодо спірних податкових-повідомлень рішень, які згідно рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 10.07.2019 № 31718/6/99-99-11-04-01-25 також залишено без змін, скаргу - без задоволення.

Крім того, з метою захисту прав та інтересів, позивач на стадії подання адміністративної скарги до ДФС України, звернувся із скаргою до Ради бізнес-омбудсмена (№ 060) з метою надання оцінки діям відповідача та аргументам позивача.

26.06.2019 року в приміщенні ДФС України відбувся відкритий розгляд матеріалів поданої Позивачем адміністративної скарги від 23.05.2019 року. Під час розгляду матеріалів скарги представниками позивача було звернено увагу ДФС України на той факт, що ГУ ДФС в м. Києві не було наведено жодного положення законодавства України, яке було порушено товариством, а висновки в акті перевірки засновані виключно на припущеннях. Інспектор Ради Бізнес-омбудсмена, який був присутній під час розгляду скарги, в повному обсязі підтримав позицію ТОВ «Малтюроп Юкрейн» та зазначив, що Радою Бізнес- омбудсмена будуть надані рекомендації скасувати податкові повідомлення-рішення, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Листом із вих. № 19789 від 04.07.2019 року, Радою Бізнес-Омбудсмена було визнано аргументи позивача обґрунтованими та рекомендовано ДФС України забезпечити повний та неупереджений розгляд скарги позивача із врахуванням позиції Ради, а саме, неправомірності висновку відповідача, що викладено в акті перевірки.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За нормами п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231).

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Так, згідно п. 134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п. 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318 (надалі П(С)БО 16), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п.6 П(С)БО 16).

Згідно з п. 11 П(С)БО 16, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

Відповідно до п. 15 П(С)БО 16, 15, до складу загальновиробничих витрат в т.ч. включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення, а також витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень.

Згідно п. 9 П(С)БО 16, не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: 9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; 9.2. Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; 9.3. Погашення одержаних позик; 9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); 9.5. Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; 9.6. Балансова вартість валюти.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2015 ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» розпочало процес припинення господарської діяльності шляхом приєднання до ТОВ «Малтюроп Юкрейн» (позивач) у зв`язку із чим, між вказаними компаніями було підписано передавальний акт від 01.04.2016 року з визначенням майна, прав та обов`язків, які передають та відповідні документи, в т.ч. щодо передачі об`єктів нерухомого майна.

Права та обов`язки щодо оплати комунальних послуг в акті не визначено та не передано, а відповідно, зобов`язання щодо сплати комунальних послуг покладено саме на ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп», а не ТОВ «Малтюроп Юкрейн» (т.1 а.с.133).

Крім того, згідно договіру б/н від 18.03.2016 року ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» («Сторона 1») та ТОВ «Малтюроп-Юкрейн» («Сторона - 2») уклали договір, що у порядку та на умовах, передбачених Договором, Сторона -1 зобов`язується від свого імені за дорученням та у інтересах Сторони-2 вчиняти наступні дії щодо забезпечення функціонування підприємства з виробництва солоду, яке знаходиться за адресою м. Харків, вул. Роганська 161.

06.06.2016 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості щодо реєстрації (перереєстрації) прав на об`єкти нерухомого майна та зареєстровано право власності ТОВ «Малтюроп Юкрейн» на об`єкти: нежитлова будівля літ. "0-5" та - нежитлова будівля літ. "П-1".

Таким чином, ТОВ «Малтюроп Юкрейн» є власником об`єктів нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 161 з 06.06.2016 року.

Крім того, в матеріалах справи містяться надані позивачем акти здачі - приймання робіт за період 2016-2018 року, які підписувались між ТОВ «Малтюроп Юкрейн» та ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» в рамках наведеного вище договору від 18.03.2016, а також акти здачі-приймання наданих послуг, які підписувались між ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» та постачальниками послуг в 2017 році.

Суд першої інстанції аналізуючи вище перелічені докази, встановлені обставини та зміст договорів (які не визнані нікчемними) робить висновок: оскільки договори про надання послуг з постачання електроенергії, перетікання реактивної електроенергії, послуги з центрального водопостачання та з централізованого водовідведення, а також послуги з додаткового притоку зливу води 20% по вказаним об`єктам нерухомості укладені з ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» з відповідними постачальниками послуг, та за період проведення перевірки, продовжували діяти та не розірвані, враховуючи, що процес приєднання ТОВ «Східноукраїнська компанія «Малтюроп» до ТОВ «Малтюроп Юкрейн» не вважається завершеним до дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, між сторонами, як самостійними суб`єктами господарювання, було укладено договір від 18.03.2016, згідно з яким ТОВ «Східноукраїнська Компанія «Малтюроп» зобов`язується від свого імені за дорученням та у інтересах ТОВ «Малтюроп Юкрейн» вчиняти дії щодо здійснення оплати послуг (товарів) за договорами, вказаними у п. 1.1 договору (купівлі - продажу електричної енергії за нерегульованим тарифом; про постачання електричної енергії; про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення), а ТОВ «Малтюроп Юкрейн», як новий власник нерухомого майна, відшкодовує вартість постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення, спожитих нею, за договорами, вказаними у пункті 1.1. договору.

Тому, зазначає суд першої інстанції, ТОВ «Малтюроп Юкрейн» правомірно було віднесено до складу собівартості відшкодування витрат за спожиту комунальні послуги на загальну суму 10352129,26 грн. та задекларовано податку на прибуток, виходячи з витрат, які відшкодовані на користь ТОВ «Східноукраїнська Компанія» в рамках наведеного договору, який укладено сторонами.

Колегія суддів, враховуючи наведені доводи апелянта та надані ним докази, дійшла висновку, що висновки податкового органу щодо порушення позивачем вимог п.п. 134.1.1 п .134.1 ст. 134, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 11 П(с)БО 16 «Витрати», дійсно ґрунтуються на припущеннях, що є протиправним, і як наслідок спірні рішення підлягають скасуванню.

Вказане апелянтом не спростовано.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми та встановлені судом обставини, надані позивачем первинні документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність та обґрунтованість його висновків та рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено належними та допустимими доказами протиправність спірних рішень.

Щодо інших доводів апелянта колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 11.01.2023.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малтюроп Юкрейн" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель