Справа № 620/4941/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4941/22 Головуючий у І інстанції - Падій В.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.06.2022 року № 489 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.06.2022 № 340 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді Поліцейського з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 , суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.06.2022 року по дату ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що його неправомірно звільнено зі служби в поліції, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а службове розслідування проведено поверхнево, без врахування всіх обставин.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13 червня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 489, за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, присяги працівника поліції, у частині самоусунення від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню 14.03.2022 території дислокації особового складу ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, а саме м. Чернігів та виїзд на територію м. Городня, яка в той час була окупована військами Російської Федерації, Поліцейського з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0097470) звільнено зі служби в поліції.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13 червня 2022 року № 489, наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28 червня 2022 року «По особовому складу» № 340 о/с, за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» Позивача з 29 червня 2022 року звільнено зі служби в поліції.

Позивач, вважаючи, що вказані накази є протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що під час прийняття оскаржуваних наказів про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179 (далі - Правила № 1179) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених законами №580-VIII, №1700-VII та іншими актами законодавства України.

Пунктом 3 розділу V Правил № 1179 визначено, що керівник органу (підрозділу) поліції повинен, зокрема бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13 травня 2022 року на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано доповідну записку Начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега РОЄНКА з обґрунтуванням та пропозицією скасування дисциплінарних наказів та наказів по особовому складу ГУНП в Чернігівській області, як таких, що були виготовлені та реалізовані на підставі висновків службових розслідувань, проведених дисциплінарними комісіями, які викладені з недотриманням процедури проведення службового розслідування, затвердженої Дисциплінарним статутом Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, а також створення дисциплінарної комісії з метою призначення та проведення повного, всебічного та об`єктивного службового розслідування за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням з цього приводу воєнного стану на території України.

Враховуючи викладене, відповідно до статей 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», Наказом Головного управління Національної поліції у Чернігівській області «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 13 травня 2022 року № 595, за фактами, викладеними у доповідній записці Начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка від 13 травня 2022 року, призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

24 травня 2022 року на адресу начальника ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Володимира Нідзельського надійшов рапорт голови дисциплінарної комісії, утвореної наказом ГУНП області від 13 травня 2022 року № 595, підполковника поліції Володимира Чередніченка від 24 травня 2022 року № 32-рап, про те, що під час проведення службового розслідування, у зв`язку зі скороченими строками проведення службового розслідування під час воєнного стану, відповідно до внесених змін до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, не мається за можливе провести опитування значної кількості поліцейських, а також надати проект висновку службового розслідування у визначені строки (15 календарних днів).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами), Наказом Головного управління Національної поліції у Чернігівській області «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 27 травня 2022 року № 651, строк проведення службового розслідування, яке призначене наказом ГУНП в Чернігівській області від 13 травня 2022 року № 595, продовжено на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування складено висновок від 11 червня 2022 року, затверджений Начальником ГУНП в Чернігівській області полковником поліції Володимиром Нідзельським.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що на підставі наказу Національної поліції України від 20 лютого 2022 року № 143 «Про переведення особового складу на посилений варіант несення службової діяльності», пунктів 4, 9 та 11 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року, наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.02.2022 № 268, особовий склад поліції Чернігівської області було переведено на посилений варіант службової діяльності, а саме:

- з 08:00 21 лютого до 08:00 27 лютого 2022 року поліцейських структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області) переведено на посилений варіант службової діяльності згідно з наказом МВС України від 10 грудня 2015 року № 1560 «Про затвердження Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 05 січня 2016 року № 12/28142.

- на період заходів, для всього особового складу визначено 12 годинний режим робочого дня, а саме з 08:00 до 20:00 щоденно та двозмінний графік чергування для особового складу, що несе службу щодобово (відпочивають лише поліцейські після добового чергування), решта поліцейських, які вивільнились від добових чергувань несуть службу на вищезазначених підставах.

- поліцейським структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН. ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області), заборонено всі виїзди за межі обслуговуємої території та Чернігівського гарнізону без дозволу начальника ГУНП.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, на виконання Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад переведено на посилений варіант службової діяльності в надзвичайний (позаплановий) режим.

В подальшому, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 ром строком на 30 діб, який указом Президента України від 14 березня 2022 го-р № 133/2022 продовжений на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року.

З метою встановлення дійсних причин відсутності на службі та невиконання обов`язків у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 24.02.2022 та введенням з цього приводу воєнного стану на території України, опитаний поліцейський з РПП ВПД № 1 (Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 , пояснив, що перебуває на посаді Поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліцейської діяльності № 1 (м. Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, його безпосереднім керівником є майор поліції ОСОБА_2 .

З 23.02.2022 перебував на добовому чергуванні у складі ГРПП ВПД № 1 спільно з майором поліції ОСОБА_3 , отримавши при цьому пістолет ПМ 2 магазини та 16 набоїв, а також автоматичну зброю АКСУ 74 з 1 магазином та 20 набоями.

24.02.2022 близько 05:00 патрулюючи м. Городня разом з ОСОБА_3 почули вибухи які доносилися зі сторони державного кордону, після чого одразу зателефонували начальникові ВПД № 1 майорові поліції ОСОБА_2 та повідомили про дану ситуацію та поїхали до відділу поліції.

Прибувши до відділення поліції, начальником ВПД ОСОБА_2 було введено в дію план «бойова тривога» та почили збирати службову документацію, зброю та інше майно вказаного підрозділу поліції.

В подальшому 24.02.2022 близько 08:00 години опитуваний на власному автомобілі разом з колегами виїхали до м. Чернігова, а саме до приміщення Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області яке розташоване по вул. Старобілоуська,4-А, де перебували приблизно до 15:00 години та в подальшому від начальника ВПД № 1 ОСОБА_2 надійшла вказівка знайти собі місце проживання. Ст. лейтенант поліції ОСОБА_4 запропонував поїхати до нього на квартиру яка знаходиться по АДРЕСА_1 , де останній і перебував.

25.02.2022 до їх місця перебування ( АДРЕСА_1 ) прибув майор поліції ОСОБА_2 та наказав здати автоматичну зброю, причину не повідомив, та набої до неї (близько 7-ми), які в подальшому розібрав та вивіз в невідомому напрямку та повідомив щоб вони евакуювалися до смт. Козелець чи м. Бровари Київської області, на що вони (близько 20 осіб) відмовилися та залишилися на квартирі.

28.02.2022 опитуваному запропонував колишній колега ОСОБА_5 перебратися жити до нього разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

28.02.2022 Позивач заступив на охорону адміністративної будівлі Чернігівського РУП розташованого по вул. І. Мазепи, 12 разом зі старшим сержантом поліції ОСОБА_9 , ст. лейтенантом поліції ОСОБА_10 та майором поліції ОСОБА_2 . В наступному 04.03.2022 знову заступив на охорону адмін. будівлі Чернігівського РУП з ким точно з поліцейських не пам`ятає.

В наступному 08.03.2022 заступив на блок пост «Ріпкинська-Любецька» спільно з сержантом поліції ОСОБА_5

12.03.2022 заступив на блок пост «вул. Толстого» спільно з сержантом поліції ОСОБА_5 , сержантом поліції ОСОБА_6 та сержантом поліції ОСОБА_7

13.03.2022 Позивачу повідомили, що керівництво ЧРУП та ГУНП дали згоду на те, щоб вони евакуювали свої сім`ї, через що 14.03.2022 року близько 13:00 він поїхав до переправи де зустрівся з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 так як вони їхали на іншому транспорті та в подальшому поїхали до м. Сновськ. (Про свій від`їзд з м. Чернігова свого безпосереднього керівника ОСОБА_2 не повідомляв так як не було зв`язку).

Переправившись через річку Снов, Позивач направився до м. Сновськ де переночував у знайомого поліцейського СПД (м. Сновськ). Наступного дня 15.03.2022 близько 10:00 залишив свою зброю ПМ (2 магазини та 16 набоїв) у сейфі вищевказаного поліцейського. Після чого знайомі відвезли до м. Городня через с. Хрипівка.

Прибувши 15.03.2022 до м. Городня перебував за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_2 , де на той час в місті перебували ворожі війська РФ.

Приблизно 19.03.2022, з пояснення ОСОБА_1 , за його місцем проживання приїхав ст. лейтенант поліції ОСОБА_4 та повідомив, що потрібно поїхати поспілкуватися зі службами країни агресора ФСБ так як вони знають, що вони перебувають в м. Городня та вони будуть їх шукати. Боючись, що вказані спец. служби приїдуть до нього додому та будуть залякувати дружину та дітей, опитуваний погодився на пропозицію ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 та вони сівши до його автомобіля, поїхали в напрямку м. Сновськ, де на автомобільній дорозі спілкувалися з вказаними службами.

Вказані служби, як зазначив Позивач, задавали питання чому виїхали з м. Городня, чим займалися в м. Чернігові, чи перебували в АТО та де табельна вогнепальна зброя, на що опитуваний їм повідомив, що в м. Чернігові займався патрулюванням вказаного міста та зброю залишив в м. Чернігові, після чого співробітники ФСБ сказали щоб в м. Городні жодних диверсій не було, інакше вони спалять місто та в подальшому відпустили їх по домівках. В наступному, як вказав Позивач, більше жодного разу з військовими РФ не контактував.

Вночі разом з місцевим мешканцем за власною ініціативою збиралися та охороняли дитячий садок № 1 для того щоб місцеві не обікрали продовольчий склад.

Також 02.04.2022 після того як війська РФ покинули місто, опитуваний разом з ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 , капітаном поліції ОСОБА_11 та капітаном поліції ОСОБА_12 охороняли міст біля с. Політрудня, для того щоб місцеві не порозкрадали будівельні матеріали для ремонту моста.

Аналізуючи вищевказані пояснення та беручи до уваги розпорядчі документи ГУНП в Чернігівській області, Дисциплінарною комісією встановлено, що зокрема старший сержант поліції ОСОБА_1 , після введення на території України режиму воєнного стану перебував у м. Чернігів, попередню будучи евакуйованими з м. Городня за вказівкою керівництва, де з метою оборони та відсічі збройній агресії РФ, здійснював заходи визначені поліцейським Законом України «Про Національну поліцію», але 14.03.2022, зокрема ОСОБА_1 самовільно залишив територію міста Чернігів у напрямку міста Городня, яке на той час перебувало в окупації військовими РФ.

Діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування в умовах введення воєнного стану зводиться до сприяння органам управління, створеним на визначеній території, в безпосередньому вирішенні завдань оборони держави. Саме тому, як Національна поліція в цілому, так і кожен поліцейський окремо, у системі органів держави, що працюють в умовах воєнного стану, займають особливе місце, зумовлене вмістом завдань у розглянутих умовах діяльності та від ефективності їх роботи вирішальною мірою залежить безпосереднє забезпечення внутрішньої безпеки держави, збереження незалежності та територіальній цілісності України.

Тим самим, з точки зору Дисциплінарної комісії, самоусунення від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», всупереч Присязі поліцейського, особливо в умовах безпосередньої загрози державі Україна у зв`язку зі збройною агресією та введенням військ Російської Федерації, могло сприяти послабленню внутрішньої безпеки держави. Такі дії осіб дискредитують звання поліцейського та можуть сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції. Відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

У зв`язку з вищевикладеним, Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що, зокрема у діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку.

Проведеним службовим обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту не встановлено.

На підставі вищевикладеного, Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Присяги поліцейського, у частині самоусунення від виконання своїх службових обов`язків як поліцейських від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню 14 березня 2022 року території дислокації особового складу ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, а саме м. Чернігів та виїзд на територію м. Городня, яка у той час була окупована військами російської федерації, поліцейський з реагування патрульної поліції ВПД № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 (0097470) підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Пунктом 1 Розділу ІІ Правил № 1179 передбачено, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа № 21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Позивача, встановлені за результатами проведеної службової перевірки є вчинком, який дискредитує систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості, відтак, є підставою для звільнення та зазначає, що дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил № 1179 повинно здійснюватися працівниками поліції, як в робочий, так і в позаробочий час.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

У статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» наведено текст присяги працівника поліції: «усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Отже, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. У зв`язку з чим, складаючи присягу, працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягненні у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі № 824/227/17-а.

Отже, матеріалами справи підтверджено та судом першої інстанції вірно встановлено, що Позивач був відсутній на робочому місці (службі) в робочий час, у період воєнного стану в Державі, без поважних причин у період з 14.03.2022, у зв`язку з чим оскаржувані накази є правомірними.

Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що його повторно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення зі служби з поліції, за тими ж порушеннями.

Так, наказом № 381 від 16.03.2022 року за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», присяги працівника поліції в частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу, Поліцейського з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Даний вид стягнення реалізований наказом Начальника ГУНП в Чернігівській області від 16.03.2022 № 113 о/с, яким Позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, в подальшому, 13 травня 2022 року наказом Начальника ГУНП в Чернігівській області «Про скасування дисциплінарних наказів ГУНП в Чернігівській області» № 424 скасовано наказ ГУНП в Чернігівській області від 16 березня 2022 року № 381 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських ГУНП в Чернігівській області» відносно поліцейського з реагування патрульної поліції ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_13 (0097470), як передчасний.

Також, наказом Начальника ГУНП в Чернігівській області «Про відсторонення від виконання службових обов`язків» № 425 на період проведення службового розслідування, призначеного 13 травня 2022 наказом ГУНП в Чернігівській області № 595, поліцейського з реагування патрульної поліції ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_13 (0097470), відсторонено від виконання службових обов`язків.

Крім того, наказом Начальника ГУНП в Чернігівській області «По особовому складу» № 212 о/с, зокрема скасовано наказ ГУНП в Чернігівській області від 16 березня 2022 року № 113 о/с в частині звільнення Позивача зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», та відсторонено Позивача від виконання службових обов`язків.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що доводи Позивача про те, що його було двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з поліції, спростовуються тим, що накази від 16.03.2022 № 381, № 113 о/с є скасованими та такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час прийняття оскаржуваних наказів від від 13.06.2022 року № 489 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції, та від 28.06.2022 № 340 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги щодо визнання їх протиправними та скасування задоволенню не підлягають.

Також, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови у поновленні Позивача на посаді, стягненні на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки вказані позовні вимоги є похідними від вимог про скасування наказів про звільнення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що долучені Відповідачем до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій Відповідача.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими і правильними.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко