Справа № 460/24640/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Р. Греська, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
доДержавної установи "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певний дій,
10.08.2022 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" (далі по тексту відповідач) про визнання дій протиправними при утриманні засудженого ОСОБА_1 в період з 22.06.2022 до 06.07.2022 у карцері, а саме:
1) порушення абз. 3 ч. 11 ст. 134 КВК та абз. 2 п.6 р.ХХІ Правил, які полягають у не забезпеченні ОСОБА_1 індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою;
2) порушення абз. 3 ч. 1 ст. 8 КВК та абз. 15 п. 8 р.V Порядку, які полягають у використанні відеокамери під кутом, що охоплює санітарний вузол та поводженні, що принижує гідність ОСОБА_1 ;
3) порушення ч. 1 ст. 115 КВК та п. 1, 4 р. ХХІІ Правил, які полягають у створенні ОСОБА_1 житлово-побутових умов, що не відповідають правилам санітарії та гігієни.
Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання дій протиправними залишено без руху.
На усунення недоліків позовної заяви представником позивача подано нову позовну заяву до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)", у якій ОСОБА_1 просить:
1. Визнати протиправними дії Державної установи Городищенська виправна колонія (№96) при утриманні засудженого ОСОБА_1 в період з 22.06.2022 до 06.07.2022 у карцері, а саме:
1) порушення абз. 3 ч. 1 ст. 134 КВК та абз. 2 п. 6 р. ХХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які полягають у не забезпеченні ОСОБА_1 індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою;
2) порушення абз. 3 ч. 1 ст. 8 КВК та абз. 15 п. 8 р. V Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які полягають у використанні відеокамери під кутом, що охоплює санітарний вузол та поводженні, що принижує гідність ОСОБА_1 ;
3) порушення ч. 1 ст. 115 КВК та п.1, 4 р. ХХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які полягають у створенні ОСОБА_1 житлово-побутових умов, що не відповідають правилам санітарії та гігієни.
2. Зобов`язати Державну установу Городищенська виправна колонія (№96) при триманні у карцері засудженого ОСОБА_1 утриматися від вчинення дій:
1) які полягають у не забезпеченні індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою;
2) які полягають у використанні відеокамери під кутом, що охоплює санітарний вузол та поводженні, що принижує гідність;
3) які полягають у створенні житлово-побутових умов, що не відповідають правилам санітарії та гігієни.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певний дій повернуто позивачу.
На виконання ухвали від 08.12.2022 представником позивача на адресу суду надані матеріали, повернуті ухвалою від 15.08.2022, а саме позовну заяву з додатками на 69 аркушах.
Враховуючи наявність у матеріалах справи повернутих ухвалою від 15.08.2022 документів, суд вважає за необхідне та можливе вирішити процесуальні питання щодо долучення до справи як доказу листа Рівненської обласної прокуратури від 04.08.2022 за вих. №50-62-2853-22, огляду доказів за їх місцезнаходженням, виклику свідків та допиту позивача як свідка, розгляду справи в загальному позовному провадженні.
1. Так, відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно з ч. 3 ст. 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
За приписами ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
З метою встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає за необхідне витребувати у Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" записи з камер відеоспостереження, зроблених у період утримання засудженого ОСОБА_1 в період з 22.06.2022 до 06.07.2022 у карцері.
Дослідження судом таких відеозаписів надасть можливість встановити обставини забезпечення ОСОБА_1 індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою, використання відеокамери під кутом, що охоплює санітарний вузол, відповідності житлово-побутових умов правилам санітарії та гігієни.
Таким чином, наразі суд вважає за недоцільне оглядати речові докази (спальне місце, санітарний вузол, сантехнічне обладнання) у карцері Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)".
Окрім того, записи з камер відеоспостереження, зроблених у період утримання засудженого ОСОБА_1 в період з 22.06.2022 до 06.07.2022 у карцері нададуть можливість встановити обставини справи в ретроспективі. В свою чергу, реальний (на теперішній момент) стан речових доказів за їх місцезнаходженням може не відповідати стану та фізичним властивостям, які були на період утримання засудженого ОСОБА_1 у карцері (з 22.06.2022 по 06.07.2022).
З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання представника позивача про огляд речових доказів за місцем їх знаходженням належить відмовити.
2. Суд вважає, що поданим до суду листом Рівненської обласної прокуратури від 04.08.2022 за вих. №50-62-2853-22 можуть підтверджуватися обставини наявності або відсутності порушень відповідачем абз. 3 ч. 11 ст. 134 КВК та абз. 2 п.6 р.ХХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань щодо не забезпечення ОСОБА_1 індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою.
При цьому, необґрунтованими, а також такими, що не знайшли свого підтвердження є доводи відповідача, що такий лист був поданий суду поза межами встановленого законом або судом строку.
Враховуючи вищевикладене, клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи як доказу листа Рівненської обласної прокуратури від 04.08.2022 за вих. №50-62-2853-22 належить до задоволення.
3. Вирішуючи подані представником позивача заяви про виклик свідків та допит позивача як свідка, варто зазначити наступне.
Вимогами ч. 1 ст. 65 КАС України передбачено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.
Частина 1 ст. 91 КАС України визначає, що показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.
Частина 2 ст.74 КАС України встановлює, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 76 КАС України).
Отже, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У даній справі належить з`ясувати обставини дотримання відповідачем положень КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань у період утримання позивача у карцері з 22.06.2022 до 06.07.2022, а саме: щодо забезпечення (не забезпечення) останнього індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою, використання (не використання) відеокамер під кутом, що охоплює санітарний вузол, створення (не створення) житлово-побутових умов, що відповідають правилам санітарії та гігієни.
При цьому, представник позивача у поданій суду заяві просить допитати як свідка безпосередньо позивача, а також осіб, які впродовж 2022 року утримувалися в карцері, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ст. 134 КВК України тримання засуджених у карцері одиночне.
Тобто ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 безпосередньо не можуть володіти інформацією про умови утримання позивача у карцері з 22.06.2022 до 06.07.2022.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 погодився рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Також вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі. Тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Слід зазначити, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 73 КАС України.
Згідно ч. 4 ст. 74 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За правилами ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
То ж допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є доцільним, позаяк такі свідчення не відповідатимуть ознаці належності доказу у спірних правовідносинах.
Що стосується допиту позивача як свідка, то суд сукупно бере до уваги наявність в останнього юридичної зацікавленості у вирішенні даного спору, критерій достатності доказів, а також вжиття судом заходів для дослідження умов перебування ОСОБА_1 у карцері з 22.06.2022 по 06.07.2022 шляхом витребування записів з камер відеоспостереження, що, на думку суду, буде належним засобом доказування таких обставин.
Враховуючи вищевикладене, наразі відсутні підстави для допиту ОСОБА_1 як свідка щодо умов перебування його у карцері.
Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до частини 2 та 3 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 КАС України.
Відповідно до частини 5 вказаної статті суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" (ч.4 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України).
Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Зважаючи на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі характеризується незначною складністю, суд не вбачає потреби у проведенні судового засідання з повідомленням сторін.
Так, судом встановлено, що предметом позову є вимоги про визнання протиправними дій Державної установи Городищенська виправна колонія (№96) при утриманні засудженого ОСОБА_1 в період з 22.06.2022 до 06.07.2022 у карцері, а саме:
1) порушення абз. 3 ч. 1 ст. 134 КВК та абз. 2 п. 6 р. ХХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які полягають у не забезпеченні ОСОБА_1 індивідуальним спальним місцем з підйому до відбою;
2) порушення абз. 3 ч. 1 ст. 8 КВК та абз. 15 п. 8 р. V Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які полягають у використанні відеокамери під кутом, що охоплює санітарний вузол та поводженні, що принижує гідність ОСОБА_1 ;
3) порушення ч. 1 ст. 115 КВК та п.1, 4 р. ХХІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які полягають у створенні ОСОБА_1 житлово-побутових умов, що не відповідають правилам санітарії та гігієни.
Отже, суд дійшов висновку, що позивачем пред`явлено вимоги, які згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України належать до справ незначної складності (пункт 20 частини 1 статті 4, частини 2 статті 12 КАС України) та у відповідності до частин 1-2 статті 257 КАС України дана адміністративна справа у розумінні КАС України є справою незначної складності, що має бути розглянута без проведення судового засідання.
Враховуючи, що дана адміністративна справа з огляду на її предмет і характер спірних правовідносин є справою незначної складності, відсутністю підстав для допиту свідків з огляду на предмет доказування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Водночас, суд звертає увагу сторін, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання не позбавляє учасників справи надавати суду відповідні пояснення та докази, в тому числі безпосередньо пояснення ОСОБА_1 з приводу заявлених позовних вимог.
Керуючись статтями 77, 80, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Заяви (клопотання) представника ОСОБА_1 щодо огляду доказів за їх місцезнаходженням, виклику свідків та допиту позивача як свідка, розгляду справи в загальному позовному провадженні задовольнити частково.
Витребувати у Державної установи "Городищенська виправна колонія (№ 96)" записи з камер відеоспостереження, зроблених у період утримання засудженого ОСОБА_1 в період з 22.06.2022 до 06.07.2022 у карцері.
Долучити до матеріалів справи лист Рівненської обласної прокуратури від 04.08.2022 за вих. №50-62-2853-22.
У задоволенні решти вимог заяв (клопотань) представника ОСОБА_1 щодо огляду доказів за їх місцезнаходженням, виклику свідків та допиту позивача як свідка, розгляду справи в загальному позовному провадженні - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олег ГРЕСЬКО