Справа № 520/26872/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

13 січня 2023 року справа №520/26872/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва Ольга, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) 15.12.2021 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДМС України в Харківській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.10.2016 про скасування рішення ГУ МВС України і Харківській області від 03.07.2006 про набуття громадянства Україні громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача видалити з інформаційної системи підсистеми ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС України інформацію (відомості) про недійсність паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Київським РВ ГУ МВС України в Харківський області 08.08.2006 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 позовну заяву позивача у справі №520/26872/21 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На адресу суду у строк, встановлений судом, позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 відкрито провадження у цій справі за правилами загального провадження. Призначено підготовче судове засідання на 31.01.2022.

У призначену до розгляду справи дату (31.01.2022), сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились. Заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не надали, будь-яких даних про неможливість прибуття у судове засідання суду також не надано. Розгляд справи перенесено на 14.02.2022.

У призначену до розгляду справи дату (14.02.2022) сторони прибули. Протокольною ухвалою суду оголошено перерву, наступне підготовче судове засідання призначено на 01.03.2022.

У призначену до розгляду справи дату (01.03.2022) сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились у зв`язку з початком повномасштабної агресії російської федерації проти України.

Суд 27.10.2022 повідомлено сторін про продовження слухання справи та направлено судові повістки про виклик до суду на 10.11.2022.

У призначену до розгляду справи дату (10.11.2022), сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились. Заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не надали, будь-яких даних про неможливість прибуття у судове засідання суду також не надано. Розгляд справи перенесено на 25.11.2022.

У призначену до розгляду справи дату (25.11.2022), сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились. Заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не надали, будь-яких даних про неможливість прибуття у судове засідання суду також не надано. Розгляд справи перенесено на 08.12.2022.

У призначену до розгляду справи дату (08.12.2022), сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились. Заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не надали, будь-яких даних про неможливість прибуття у судове засідання суду також не надано. Розгляд справи перенесено на 13.01.2022.

У призначену до розгляду справи дату (13.01.2022), сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явились. Заяв чи клопотань про розгляд справи за їхньої відсутності не надали, будь-яких даних про неможливість прибуття у судове засідання суду також не надано.

Суд звертає увагу на те, що факти повідомлення позивача підтверджуються довідкою про доставку електронного листа на електронну адресу, власноручно зазначену позивачем у позовній заяві.

Вирішуючи питання про можливість подальшого розгляду справи за неодноразової відсутності позивача, суд виходить із наступного.

Положеннями статті 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься й у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приписами пункту 3 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що учасники справи, поміж іншого, зобов`язані: з`являтися в судове засідання за викликом суду.

Аналогічна норма міститься у статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, де вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини другої статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Положеннями статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено правове регулювання наслідків неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, які спрямовані на забезпечення прав щодо участі у судовому розгляді осіб, які беруть участь у розгляді, у разі їх неприбуття з об`єктивних причин.

З метою дисциплінування та виключення випадків умисного затягування розгляду справи стаття встановлює негативні для учасників судового процесу наслідки, у разі неприбуття у судове засідання через безвідповідальне ставлення до справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини п`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Таким чином, у даному випадку позивач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, неодноразово у судові засідання не прибував, не надавши заяви про розгляд справи без його участі та жодним іншим чином не повідомивши суд про поважність причин своєї неявки.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є обов`язковою до застосування у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що "право на суд" та "право на доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, щоб не порушувати зміст цих прав (пункт 59 рішення "Де Жуфр де ла Прадель проти Франції", пункт 28 рішення "Станєв проти Болгарії"). Тобто, реалізація права на суд однією зі сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони".

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, у першу чергу має активно, використовувати власні процесуальні права та можливості, здійснювати їх з метою, з якою такі права йому надані.

При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Крім викладеного суд також враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18.12.2019 у справі №9901/949/18, де зазначено наступне:

"...У аспекті наведеного суд першої інстанції вказав, що у розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Беручи до уваги наведені обставини про належне та своєчасне повідомлення судом позивача про призначення судового засідання як на 09 вересня, так і на 07 жовтня 2019 року, повторне після відкладення розгляду справи неприбуття його в судове засідання без повідомлення поважних причин неявки, неподання заяв про розгляд справи за його відсутності, а також з огляду на те, що представник відповідача на розгляді справи по суті не наполягав, просив залишити позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції позовну заяву ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправною бездіяльності залишив без розгляду.

Отож, якщо позивач був належним чином повідомлений судом про призначення судових засідань, двічі не прибув у судові засідання без повідомлення поважних причин неявки; заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування визначеного частиною п`ятою статті 205 та пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України правового наслідку неявки позивача в судове засідання - залишення позову без розгляду.

Міркування ОСОБА_1 про неправильне застосування судом першої інстанції положень частини п`ятої статті 205 КАС України не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскарженого судового рішення. Не змінює оцінки цих міркувань й посилання скаржника на судову практику застосування цієї норми касаційним судом в іншій адміністративній справі".

Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є свого роду формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них іманентно презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенство права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, - частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує, що в Україні і досі триває військовий стан, водночас, позивач має належним чином користуватися своїми процесуальними правами та проявляти хоча б якийсь інтерес до розгляду справи у межах заявленої позовної заяви, чого у даному випадку позивачем не здійснено взагалі, навпаки, неодноразова неявка позивача до суду без надання жодних клопотань про відкладення розгляду справи чи пояснень поважності причин неявки, вказує на відсутність інтересу у розгляді даної справи.

Згідно до пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, суд роз`яснює позивачеві, що останній не позбавлений права повторного звернення до суду із зазначеним позовом з огляду на положення частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 181, 205, 229, 240, 243, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вулиця Римарська, 24, місто Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА