Справа № 140/5825/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5825/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до Міністерства оборони України (далі Міноборони, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 12.05.2022 № 62 в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , та зобов`язання прийняти рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги як члену сім`ї та утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , в порядку визначеному чинним законодавством.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є бабусею ОСОБА_2 , який виконуючи свій обов`язок по захисту Батьківщини та перебуваючи на військовій службі, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач протягом багатьох років опікувалася своїм онуком та після смерті його батьків була офіційним опікуном. З моменту народження та до моменту смерті її онук, у якого не було сім`ї, проживав разом з нею. Факт їх спільного проживання підтверджується актом обстеження побутових умов. Крім того, звертає увагу на те, що в силу норм законодавства вона є членом сім`ї загиблого військовослужбовця, як за кровним спорідненням, так і по факту спільного проживання та ведення спільного господарства.

Зважаючи на вказане, вона звернулась із заявою про виплату їй як члену сім`ї одноразової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , однак рішенням від 12.05.2022 № 62 комісія Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразовою грошової допомоги та компенсаційних сум у цьому їй відмовила, так як нею не підтверджено статус члена сім`ї загиблого.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що прийняте із порушенням вимог чинного законодавства, вказує на те, що має право на отримання одноразової грошової допомоги як член сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до п.1, 2 Постанови Кабінету міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ( далі Постанова №168) та ст.ст. 16, 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволені відмовити. Зазначив, що Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Порядком № 975 визначено коло осіб, які мають право на отримання зазначеної допомоги. Відповідно до вказаних нормативних актів у разі військовослужбовця, особа яка вважає членом його сім`ї повинна довести факт проживання із загиблим, наявності у такої особи і загиблого взаємних прав та обов`язків. Розглянувши подані позивачем документи, комісія дійшла до висновку, що позивачем не було доведено статусу члена сім`ї загиблого. Відтак, враховуючи вищевказане у виплаті одноразової допомоги було відмовлено. Зазначає, що оскаржуване рішення в частині, що стосується позивача є законним та таким, що прийнято із дотриманням вимог законодавства, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

У відповіді на відзив позивач ще раз підтримала доводи позову.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером. Для загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона є бабою.

Рішенням ВолодимирВолинської міської ради від 27.04.2000 №120 ОСОБА_1 була призначена опікуном над неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8, 9).

Як вбачається із свідоцтв про смерть, батьки ОСОБА_2 померли відповідно у 2000 та 25.01.2022 роках (а.с.12-13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.03.2022 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

18.03.2022 уповноваженими особами Володимирської міської ради здійснено обстеження матеріальнопобутових умов сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт №146, яким встановлено, що позивач фактично проживала та вела спільне домашнє господарство зі своїм онуком ОСОБА_2 .

Заявник до повноліття ОСОБА_2 була його опікуном у зв`язку із смертю матері та позбавлення прав батька (а.с.11).

Із листа УДМС у Волинській області вбачається, що ОСОБА_2 27.09.1992 значиться знятим з реєстрації з 08.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.47).

Управління державної реєстрації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області листом №2237/05.2-04-34 від 05.04.22 повідомило ІНФОРМАЦІЯ_3 про відсутність актових записів про державну реєстрацію шлюбу, народження дітей, складених стосовно ОСОБА_2 1992 р.н. (а.с. 57).

Позивач звернулася із відповідною заявою до відповідача про виплату їй одноразової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця як члену сім`ї загиблого.

Як вбачається із витягу з протоколу №62 від 12.05.2022 відповідачем було відмовлено ОСОБА_1 у виплаті вказаної допомоги.

Із змісту даного рішення вбачається, що підставою для відмови стало те, що заявником не було доведено, що вона є членом сім`ї загиблого військовослужбовця чи перебувала на його утриманні, а відтак відповідно до норм Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в неї відсутнє право на її отримання.

Також у ньому зазначено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.7).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон України №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ( в даному випадку та в подальшому в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Приписами пункту 1 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Як встановлено пунктом 2 статті 16-1 даного Закону члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 9 статті 16-3 вказаного Закону визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.5 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом 10 Порядок № 975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби

При цьому суд зазначає, що така допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.

Суд звертає увагу на те, що даними нормативними актами визначено коло осіб, яким одноразова грошова допомога виплачується. Насамперед це члени сім`ї, або особи, які перебували на утриманні загиблого.

Відмова відповідача ґрунтується на тому, що позивач не довела того, що вона є членом сім`ї загиблого та перебувала на його утриманні.

Однак, суд не погоджується з цими висновками.

Нормами Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Порядку №975 обумовлено, що члени сім`ї військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Слід зазначити, що норми Сімейного кодексу України не містять безумовної підстави того, що баба є членом сім`ї свого внука (для цього недостатньо самого кровного споріднення). Лише з врахуванням інших обставин, а саме факту спільного проживання та введення спільного господарства, вона може визнаватись членом сім`ї свого онука.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи те, що загиблий ОСОБА_2 не був одружений, не мав власних дітей та до своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 . Позивач також зареєстрована та проживає за цією адресою.

Вказана обставина також підтверджується актом обстеження побутових умов від 18.03.2022. Інших даних, які б свідчили про протилежне, в ході судового розгляду справи, не здобуто.

Відтак, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт спільного проживання з ОСОБА_2 .

Стосовно умови ведення спільного господарства, то суд звертає увагу на таке.

ОСОБА_1 після смерті матері військовослужбовця (яка була дочкою позивача) та позбавлення прав батька, офіційно у 2000 році призначена опікуном ОСОБА_2 . Тобто, вона здійснювала його виховання та догляд.

Надалі військовослужбовець, за відсутності своєї сім`ї, продовжував проживати зі своєю бабусею, про що свідчать відповідні матеріали наявні в справі, в одному будинку. Цей факт свідчить про те, що вони разом проживали та вели спільне господарство, зважаючи на вік позивача.

Факт ведення спільного господарства з ОСОБА_2 засвідчено актом обстеження соціально побутових умов та підтверджено сусідами, які проживають поряд з будинком.

Суд зазначає, що вищевказаними нормами законодавства не встановлено, яким чином повинен підтверджуватися факт ведення спільного господарства. Ця обставина повинна встановлюватися в кожному конкретному випадку.

На думку суду, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, форма якого затверджена Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2004 №95, який складено уповноваженими особами, такий факт може засвідчувати (враховуючи обставини).

Тому суд вважає факт ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_5 встановленим та належним чином доведеним.

На момент прийняття рішення відповідачем про відмову у виплаті допомоги позивачу документи, які підтверджують ці обставини були наявні та оцінювалися комісією.

Отже, підсумовуючи наведене, в силу приписів Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Порядку №975, Сімейного кодексу України позивач є членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , а тому має право на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірах, визначених чинним законодавством.

В контексті спірних правовідносин слід звернути увагу на те, що право на отримання грошової допомоги мають як члени сім`ї так і утриманці. При цьому, визнання особи членом сім`ї загиблого не потребує доведення факту перебування такої особи на утримані, оскільки це дві різні за своєю суттю підстави.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності свого рішення про відмову у виплаті одноразової допомоги ОСОБА_1 .

Відтак враховуючи зазначене, суд вважає, що рішення про відмову у виплату допомоги позивачу не ґрунтується на вищевказаних нормах законодавства є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині до задоволення.

Суд, зазначає, що оскільки ним встановлено протиправність рішення відповідача про відмову у виплаті допомоги, то належить до задоволення позовна вимога в частині зобов`язання відповідача вчинити дії.

Оскільки єдиною підставою для відмови позивачу у виплаті грошової допомоги вказаним у рішенні було те, що ОСОБА_1 не довела факту чи є членом сім`ї загиблого, чи перебувала на його утриманні, яким суд дав належну правову оцінку, то для належного і ефективного способу захисту прав позивача відповідача слід зобов`язати прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачем до заяви про виплату допомоги не долучено посвідчення члена сім`ї загиблого, чи призначення їй пенсії по втраті годувальника, оскільки наявність такого посвідчення не є безумовною підставою для отримання допомоги. Як вже суд зазначав, статус члена сім`ї може встановлюватися на підставі сукупності інших умов, які наявні у даному випадку у позивача.

Також звернення за призначенням пенсії по втраті годувальника є правом, а не обов`язком особи, яка перебувала на утриманні загиблого. Відсутність такої пенсії не може свідчити про те, що особа не була на утриманні загиблого.

Згідно із частинами першою, статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за подання даного позову сплатила судовий збір в сумі 1984,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.8.1 від 26.08.2022.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до вимог Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду даного позову предметом якого є три взаємопов`язані вимоги немайнового характеру, позивачу необхідно було сплатити судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Проте, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, питання про повернення судового збору, сплаченого в більшому розмір, ніж встановлено законом, а саме в сумі 992,40 грн. може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України Про судовий збір.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений згідно з квитанцією №0.8.1 від 26.08.2022 (а.с.5) в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразовою грошової допомоги та компенсаційних сум № 62 від 12.05.2022 в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ).

Суддя Р.С. Денисюк