Справа № 320/8873/22
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року № 320/8873/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області

до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Броварської окружної прокуратури Київської області з позовом до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Згурівської селищної ради «Про припинення шляхом ліквідації Красненського навчально-виховного об`єднання «Загальноосвітня школа І ступеня дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області» від 09.04.2021 «припинено, шляхом ліквідації Красненське навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа І ступеня дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області».

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення є передчасним та таким, що не відповідає вимогам закону, так як проведено без громадських слухань.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що даний заклад не функціонує з 2017 року, дітей, які відвідують заклад немає, штат розформований, а тому ввважає, що підстав для скасування спірного рішення немає.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Під час опрацювання публічної інформації щодо використання бюджетних коштів на території Броварського району (https://spending.gov.ua/new/), позивачем встановлено, що Департаментом регіонального розвитку ОДА перераховано грошові кошти ТОВ «Ласт Буд Куптал», за точний ремонт школи в с. Красне Броварського району.

Моніторингом рішень Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, встановлено, що Згурівською селищною радою припинено Красненське навчально-виховне об?єднання «Загальноосвітня школа І - ступеня-дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області.

Відповідно до інформації Згурівської селищної ради Броварського на запит Броварської окружної прокуратури від 27.07.2022 №07-07/1653/1093 встановлено, що рішенням Згурівської селищної ради «Про припинення шляхом ліквідації Красненського навчально-виховного об?єднання «Загальноосвітня школа І ступеня-дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області» від 09.04.2021 « 233-06-VIII., припинено шляхом ліквідації Красненське навчально-виховне об?єднання «Загальноосвітня школа І ступеня-дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області» (далі - Красненське НВО «ЗОШ І ступеня-дитячий садок»).

Державним реєстратором 18.10.2021 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Крім того, згідно вказаної інформації встановлено, що Красненське НВО «ЗОШ - І ступеня-дитячий садок» фактично не працює з січня 2017 року, педагогічний та обслуговуючий персонал звільнений.

Будівля Красненського HBO «ЗОШІ - І ступеня-дитячий садок» відповідно до рішення Згурівської районної ради від 25.02.2015 №63-06-VII «Про передачу приміщення Красненського НВО» із спільної власності територіальної громади сіл, селища Згурівського району у комунальну власність територіальної громади с. Красне була передана безоплатно із спільної власності територіальних громад, сіл, селища Згурівського району у комунальну власність територіальної громади с. Красне.

Згідно інформації Згурівської селищної ради Броварського на запитБроварської окружної прокуратури від 27.07.2022 №07-07/1653/1093 встановлено, що Згурівська селищна рада не володіє інформацією щодо проведення громадських слухань з приводу припинення діяльності навчального закладу у 2016-2017 роках.

Відповідно до інформації старости Красненського старостинського округу Згурівської селищної ради від 04.08.2022 за №007-57 на запит Броварської окружної прокуратури, встановлено, що на території Красненського старостинського округу проживає 41 дитина до 18 років.

На момент закриття Красненського НВО «Загальноосвітня школа І ступеня дитячий садок», обліковувалось 18 дітей.

Громадські слухання з приводу припинення Красненського НВО «Загальноосвітня школа І ступеня дитячий садок» не проводились.

Приміщення школи на даний час перебуває у комунальній власності, у приміщенні розташовані сільський клуб, ФАП (фельдшерсько-акушерський пункт) бібліотека, старостат.

Крім того, відповідно до інформації Старости Красненського старостинського округу Згурівської селищної ради від 08.08.2022 за №07-56 на запит Броварської окружної прокуратури, встановлено, що відділом освіти Згурівської селищної ради, організовано підвіз дітей, відповідно до програми «Шкільний автобус», до навчальних закладів смт. Згурівка. Зокрема 6 дітей навчаються в Згурівському НВК «Гімназія-ЗОШІ І ступеня», 18 дітей в ОЗНЗ Згурівська ЗОШ І-ІІІ ступенів, 9 дітей є вихованцями Згурівського дитячого садка, інші діти здобувають середню спеціальну освіту.

Вважаючи, що рішення 3гурівської селищної ради «Про припинення шляхом ліквідації Красненського навчально-виховного об?єднання «Загальноосвітня школа І ступеня-дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області» від 09.04.2021 « 233-06-VIII., припинено шляхом ліквідації Красненське навчально-виховне обєднання «Загальноосвітня школа І ступеня-дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області» є передчасним і таким, що не відповідає вимогам закону, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Статтею 38 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.2 ст. 80 Закону України «Про освіту» порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права. Від імені та в інтересах територіальних громад правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснюють органи місцевого самоврядування (ч. ч.1, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

VI. Оцінка суду

Згідно з положеннями абз.1 ч.2 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) приймає рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти, затверджує статут (його нову редакцію), укладає засновницький договір у випадках, визначених законом.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти приймає його засновник (засновники).

Мережа закладів загальної середньої освіти формується відповідно до законодавства з урахуванням соціально-економічної та демографічної ситуації, а також відповідно до культурно-освітніх та інших потреб територіальної громади та/або суспільства.

Розвиток мережі комунальних початкових шкіл, гімназій забезпечують районні, міські, сільські, селищні ради. Рішення про утворення комунальних початкових шкіл, гімназій як окремих юридичних осіб, їх реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) приймають районні, міські, сільські, селищні ради.

Частиною другою статті 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що у разі реорганізації чи ліквідації закладу загальної середньої освіти засновник зобов язаний забезпечити учням можливість продовжити здобуття загальної середньої освіти на відповідному рівні освіти.

Реорганізація і ліквідація закладів загальної середньої освіти у сільській місцевості допускаються лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника.

Відповідно до абз. 2 п.30, ч.1, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» реорганізація або ліквідація навчальних заклалів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про повну загальну середню освіту», визначено, що кожна дитина має право на здобуття початкової та базової середньої освіти у найбільш доступному та наближеному до місця її проживання закладі освіти (його структурному підрозділі).

Законом України «Про освіту» визначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об?єднаного спільними цінностями і культурою, та держави.

Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору.

Відповідно до приписів ст. 8 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Згідно з нормами ст. 13 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Громадські слухання проводяться не рідше одного разу на рік. Пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов?язковому розгляду органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №996 від 03 листопада 2010 року (далі-Порядку), консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

Згідно із пунктами 8-12 Порядку під час проведення консультацій з громадськістю орган виконавчої влади подає громадській раді проекти відповідних нормативно-правових актів та інформаційно-аналітичні матеріали до них.

До участі у проведенні консультацій з громадськістю залучаються в установленому порядку органи місцевого самоврядування.

Органи виконавчої влади під час проведення консультацій з громадськістю взаємодіють із засобами масової інформації, надають їм необхідні інформаційно-аналітичні матеріали.

Консультації з громадськістю проводяться у формі публічного громадського обговорення (безпосередня форма) та вивчення громадської думки (опосередкована форма).

В обов?язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення щодо:

-стосуються конституційних прав, свобод та обов?язків громадян;

-стосуються життєвих інтересів громадян, у тому числі впливають

на стан навколишнього природного середовища;

-передбачають провадження регуляторної діяльності у певній сфері;

-визначають стратегічні цілі, пріоритети і завдання у відповідній сфері державного управління (у тому числі проекти державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішення стосовно їх виконання);

-стосуються інтересів територіальних громад, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами;

-визначають порядок надання адміністративних послуг;

-стосуються правового статусу громадських об?єднань, їх фінансування та діяльності;

-передбачають надання пільг чи встановлення обмежень для суб?єктів

господарювання та інститутів громадянського суспільства;

-стосуються присвоєння юридичним особам та об?єктам права власності, які за ними закріплені, об?єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій;

-стосуються витрачання бюджетних коштів (звіти головних розпорядників бюджетних коштів за минулий рік).

За приписами статті 19 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на освіту. Держава гарантує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти в державних і комунальних закладах освіти; надання стипендій та пільг здобувачам освіти таких закладів у порядку, встановленому законодавством України. Громадяни мають право безоплатно здобути фахову передвищу та вищу освіту в державних і комунальних закладах освіти на конкурсній основі. Держава забезпечує право на вибір навчального закладу і навчання рідною мовою чи на вивчення рідної мови у державних і комунальних навчальних закладах.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, у випадку наявності будь-яких правових колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дітей, з урахуванням положень ст. 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.

Рішенням Конституційного суду України від 04 березня 2004 року №5-рп/2004 (справа №1-4/2004), у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень ч. 3 ст. 53 Конституції України (справа про доступність і безоплатність освіти) встановлено, що поняття «доступність», яке вживається у положеннях Основного Закону України, відповідних законах про освіту, інших нормативно-правових актах, доступність освіти за конституційно-правовим змістом необхідно розуміти так, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту, і держава має створити можливості реалізувати це право.

Відтак, аналізуючи вище наведене, суд доходить до висновку про те, що не проведення обговорень проекту рішення про ліквідацію начального закладу без урахування думки батьків учнів навчального закладу з цього приводу вказує на те, що спірне рішення Згурівської селищної ради Броварського району Київської області, не відповідає критеріям, визначеним чинним законодавством України.

Під час вирішення питання щодо необхідності проведення консультацій з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій, Згурівська селищна ради Броварського району Київської області мала виходити з того, що право на освіту є конституційним правом мешканців Красненського старостинського округу.

Правова позиція щодо необхідності проведення консультацій з громадськістю у разі вирішення питання про ліквідацію, створення, реорганізацію навчальних закладів викладена Верховним Судом у постановах від 14 серпня 2018 року у справі №359/6814/17, 06 лютого 2019 у справі №720/1536/16-а, від 27 лютого 2018 року №495/7147/16-а, від 12.12.2019 №200/13942/18-а, від 07.04.2020 №2140/1730/18, від 13.05.2020 №324/1296/16-а.

Бездіяльність Згурівської селищної ради Броварського району Київської області щодо ліквідації навчального закладу у сільській місцевості без громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника є порушенням прав дітей на освіту, може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей та інтересів держави у сфері охорони дитинства, призводить до порушень самих інтересів держави, що у свою чергу покладає па прокурора обов`язок на звернення до суду для їх захисту.

Згідно зі ст.131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч. 4, ч.5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

При цьому, орган, на який покладено повноваження щодо реалізації прав територіальної громади, у тому, числі у сфері забезпечення прав дітей є Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, якою ж і допущено бездіяльність при прийнятті рішення щодо ліквідації Красненського навчально-виховного об?єднання «Загальноосвітня школа І ступеня-дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області»

Разом з тим, інший орган, який має повноваження щодо захисту інтересів держави або територіальної громади з вказаного питання, відсутній.

Водночас саме не вчинення вказаним суб`єктом дій є підставою в цьому випадку для звернення до суду. Відтак, у спірних відносинах прокурор виступає позивачем.

З урахуванням наведеного та системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У цій справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та ч.3 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому враховуючи, що витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесено, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Згурівської селищної ради «Про припинення шляхом ліквідації Красненського навчально-виховного об`єднання «Загальноосвітня школа І ступеня дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області» від 09.04.2021 «припинено, шляхом ліквідації Красненське навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа І ступеня дитячий садок» Згурівської селищної ради Броварського району Київської області».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 16.01.2023