Справа № 120/1687/22-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/1687/22-а
Головуючий у 1-й інстанції: Дончик Віталій Володимирович
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
11 січня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г.
суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 добових витрат за період перебування у відрядженні з 22.03.2021 по 12.08.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 добові витрати за період перебування у відрядженні з 22.03.2021 по 12.08.2021.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час відрядження до Військової частини НОМЕР_2 позивач був зарахований на триразове продовольче забезпечення Військової частини НОМЕР_2 , а тому не набув права на виплату добових за період з 23.03.2021 по 20.07.2021.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що з 18.10.2020 по 21.07.2021 ОСОБА_1 залучено до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Наказів Начальника Генерального штабу Збройних сил України №140/ДСК від 22.10.2020 та №105/ДСК від 14.07.2021.

Відповідно до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №84 від 22.03.2021 позивач вибув у відрядження до Військової частини НОМЕР_2 з 23.03.2021 у зв`язку із службовою необхідністю.

Згідно Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №84 від 23.03.2021 позивач прибув до району виконання бойового завдання Військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків, зарахований на (триразове) продовольче забезпечення з сніданку 24.03.2021.

Згідно Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №207 від 20.07.2021 позивач вибув з району виконання бойового завдання військової частини НОМЕР_2 , з 21.07.2021 виключений з котлового забезпечення, забезпечений добовим польовим набором сухих продуктів - раціоном на 3 доби.

Згідно Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №224 від 12.08.2021 позивач прибув зі службового відрядження до Військової частини НОМЕР_1 12.08.2021.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №264 від 07.10.2021 позивача виключено із списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення.

28.12.2021 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату добових витрат на відрядження за період із 22.03.2021 по 12.08.2021.

Листом від 12.01.2022 №1619/1517/47 відповідач повідомив, що витрати на відрядження та добові витрати відшкодовуються лише за наявності авансового звіту, який військовослужбовець подає до фінансово-економічної служби; посвідчення про відрядження та витягів з наказу про вибуття та прибуття з відрядження, а також оригіналів документів, які підтверджують вартість понесених витрат. Вказав, що позивачем дані документи фінансово-економічній службі не надавались, також зазначив, що у вказаний період позивач перебував на харчуванні Військової частини НОМЕР_2 .

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 добових витрат за період перебування у відрядженні з 22.03.2021 по 12.08.2021, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не був забезпечений Військовою частиною НОМЕР_1 грошовим авансом на момент відбуття у відрядження, відповідно не мав можливості надати фінансово-економічній службі після прибуття з відрядження зазначений авансовий звіт. Відповідач не довів належними та допустимими доказами, що позивач у період з 22.03.2021 по 12.08.2021 був забезпечений 3-разовим харчуванням Військовою частиною НОМЕР_2 .

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно частин шостої, дев`ятої статті 14 Закону №2011-XII при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 20.02.2017 №105 (Інструкція №105) відрядженням є направлення військовослужбовців Збройних Сил України за наказом командира (начальника, керівника) на певний строк в іншу місцевість для виконання службових завдань поза місцем постійної (тимчасової) дислокації військової частини (підрозділу).

Пунктом 7 Інструкції №105 передбачено, що днем вибуття у відрядження вважається день відправлення поїзда, літака, автобуса або іншого транспортного засобу з населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця, а днем прибуття з відрядження день прибуття транспортного засобу до населеного пункту місця проходження служби відрядженого військовослужбовця. У разі відправлення транспортного засобу до 24-ї години включно днем вибуття у відрядження вважається поточна доба, а з 00 годин і пізніше наступна доба. Аналогічно визначається день прибуття відрядженого військовослужбовця до місця служби.

Згідно пункту 10 Інструкції №105, окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням). Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту.

Пунктом 11 Інструкції №105 визначено, що за кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) у відрядженні в межах України, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються добові в межах сум, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №98.

Згідно абзацу 8 пункту 22 Інструкції №105 виплата добових витрат здійснюється також військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які направляються у відрядження у складі підрозділів або військових частин для, зокрема, участі військовослужбовців в антитерористичних операціях, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії

Відповідно до пункту 24 Інструкції №105 виплата добових витрат військовослужбовцям не здійснюється за дні, коли вони (у передбачених законодавством випадках) забезпечуються триразовим харчуванням за рахунок держави, а також за період, коли відрядженому здійснюються польові виплати (морське грошове забезпечення).

Відповідно до Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №84 від 22.03.2021 позивач вибув у відрядження до Військової частини НОМЕР_2 з 23.03.2021 у зв`язку із службовою необхідністю, виключений з котлового забезпечення. Згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №224 від 12.08.2021 позивач прибув зі службового відрядження до Військової частини НОМЕР_1 12.08.2021

Отже, з моменту вибуття у відрядження до Військової частини НОМЕР_2 до моменту прибуття з відрядження до Військової частини НОМЕР_1 у відповідача відсутній обов`язок нарахування та виплати добових, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.