Справа № 160/18954/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
28 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій позивач просить:
- визнати протиправним дії головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі;
- зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з 25.08.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що остання отримує пенсію за віком, проте, пенсійним органом відмовлено у зарахуванні в подвійному розмірі періоди роботи у реанімаційній бригаді, а не в реанімаційному відділенні закладів охорони здоров`я, як вважає відповідач.
З урахуванням наведеного, позивач не погоджується з діями відповідача та просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 Кодексу адміністративного України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що згідно з трудовою книжкою позивач працювала фельдшером реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у період з 01.08.1977р. по 21.05.1990р. та 07.12.1990р. по 31.12.2003р.
Відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у паталого анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з наданням психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
На думку відповідача, пільги по обчисленню стажу встановлені ст.60 цього Закону, розповсюджуються на працівників, які працювали у відділеннях реанімації, які відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 № 303 були перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії, для зарахування періодів роботи, зазначених у заяві позивача на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги, відсутні законні підстави.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зробив наступні висновки.
ОСОБА_1 згідно з паспортом серії НОМЕР_2 є громадянином України.
Позивач з 17.06.2015 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11.08.2022 року позивач звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про зарахування до пенсійного стажу періоди роботи у реанімаційній бригаді в подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії.
Не погодившись з діями відповідача стосовно не зарахування період роботи позивача у реанімаційній бригаді у подвійному розмірі, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
За приписами ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 3 ст. 46 Конституції України).
Відповідно до абз. 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним вище особам пенсії призначають за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого в Законі України "Про пенсійне забезпечення".
Пунктом "е" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) (у редакції від 09.12.2012 у зв`язку з прийняттям рішення КСУ від № 1-р/2020 від 23.01.2020) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно з записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 , остання працювала:
- з 01.08.1977р. по 21.05.1990р. працювала у Дніпропетровської міської лікарні швидкої медичної допомоги на посаді фельдшера дитячої реанімаційної бригади спеціальної підстанції;
- з 07.12.1990р. по 01.09.2001р. працювала у Дніпропетровському клінічному об`єднанні швидкої допомоги на посаді фельдшера дитячої реанімаційної бригади спеціалізованої підстанції;
- з 01.09.2001р. по 01.07.2005р. працювала у Дніпропетровському клінічному об`єднанні швидкої допомоги на посаді фельдшера дитячої бригади інтенсивної терапії та реанімації спеціалізованої підстанції.
Разом з тим, виходячи з повноважень та обов`язків, які виконують медичні працівники реанімаційних бригад, додаткових вимог, що пред`являються діючим законодавством до них, в даному випадку, повинна бути застосована аналогія закону і вимоги ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» про пільгове зарахування стажу також розповсюджуються і на позивача.
Дана позиція також узгоджується із позицією Третього апеляційного адміністративного суду, викладеною у його постанові від 18.11.2021р. у справі № 280/2947/21.
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки у період з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік позивач працювала на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги, то відповідачем безпідставно було відмовлено позивачеві у зарахуванні такого періоду до стажу роботи позивача у подвійному розмірі на підставі його заяви від 11.08.2022 року.
Відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачеві стажу роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі, з урахуванням встановлених судом обставин у справі та норм чинного пенсійного законодавства України.
Є безпідставними та відхиляються судом посилання відповідача на те, що реанімаційні бригади лікарні швидкої медичної допомоги, бригади інтенсивної терапії та реанімації спеціалізованої підстанції швидкої медичної допомоги не відносяться до закладів, зазначених в наказі Міністерства охорони здоров`я від 08.10.1997 №303, оскільки вказане спростовується вищенаведеними обставинами та висновками суду.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачеві стажу роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі, суд вважає, що відповідач, приймаючи вказану відмову діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, судом встановлено порушення вищенаведеними діями відповідача прав та інтересів позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачеві стажу роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача шляхом зобов`язання головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з 11.08.2022 року, тобто з моменту звернення позивача з заявою до пенсійного фонду про вчинення певних дій, а не з 25.08.2022 року, як просить позивач у позовній заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З системного аналізу наведених у справі обставин, суд зробив висновок про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним дії головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі;
Зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.08.1977 року по 31.12.2003 рік на посаді фельдшера реанімаційної бригади спеціальної підстанції у Дніпропетровській міській лікарні швидкої медичної допомоги у подвійному розмірі та провести перерахунок пенсії з 11.08.2022 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді Ніколайчук С.В. у щорічній відпустці з 28.12.2022 року по 09.01.2023 року та перебуванням у відрядженні з 10.01.2023 року по 13.01.2023 року, повний текст рішення суду складено 16.01.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук