Справа № 127/28622/22
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/244/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Куйдан Ю.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ковальчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Колосюка В.О., Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАР № 6210656 від 25.11.2022 року, закриття провадження по справі та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивував наступним.

Постановою інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Колосюка В.О. серії ЕАР № 6210656 від 25.11.2022 року у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 680 грн. на підставі ч. 3 ст. 122 КУпАП. Постанову мотивовано тим, що ОСОБА_1 нібито порушив п. 15.10 д ПДР України.

Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення останнього до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, позивач просить скасувати постанову серії ЕАР № 6210656 від 25.11.2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, закрити провадження по справі та стягнути понесенні судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що 25.11.2022 року він як керівник підрядного підприємства, яке спеціалізується на ремонтних роботах разом з іншими працівниками прибув до комерційного приміщення у будинку АДРЕСА_1 для здійснення ремонтних робіт. Пройти до приміщення їм не вдалося, оскільки вхід було перекрито автомобілем Toyota Takoma д.н.з. НОМЕР_1 . Зачекавши близько 40 хв. водій вказаного автомобіля не з`явився, тому ОСОБА_2 здійснив виклик працівників патрульної поліції через спеціальну лінію «102», та після надання ОСОБА_2 пояснень інспекторам поліції на ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він попросив ОСОБА_1 перевезти диван до його квартири у будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 заїхав на тротуар для вигрузки. Піднявши диван до квартири та повернувшись до автомобіля для продовження руху, його було зупинено патрульною поліцією.

Представник відповідача Ковальчук Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Відповідачем 21.12.2022 року на адресу суду було надіслано відзив на позовну заяву з додатками та відеозаписами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАР № 6210656 від 25.11.2022 року, винесеною інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Колосюком В.О. на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 25.11.2022 року близько 11 год. 53 хв. у м. Вінниці по вул. Миколи Оводова, 31 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Takoma д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку транспортного засобу у місці, де транспортний засіб створив перешкоду для пішоходів, а саме у можливості пройти до приміщення, чим порушив вимоги п. 15.10 д Правил дорожнього руху України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.10 д ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі, судом переглянуто відеозапис подій, зроблених 25.11.2022 року за допомогою нагрудної камери інспекторів поліції, фотознімки автомобіля Toyota Takoma д.н.з. НОМЕР_1 , який наданий представником відповідача разом із відзивом та відеозаписом з мобільного телефону ОСОБА_1 , який долучено позивачем до адміністративного позову.

З відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції встановлено, що позивач ОСОБА_1 не заперечував, що здійснив стоянку у пішохідній зоні біля вхідних дверей у комерційне приміщення будинку з метою завантаження (вивантаження) меблів.

З фотознімків, долучених до відзиву на позовну заяву встановлено, що автомобіль Toyota Takoma д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку перед вхідними дверима комерційного приміщення у АДРЕСА_1 , чим перешкоджав проходу до вказаного приміщення.

Суддею враховано, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності після отримання виклику через спеціальну лінію «102», та як вказував свідок ОСОБА_2 автомобіль Toyota Takoma д.н.з. НОМЕР_1 чинив перешкоду у здійсненні комерційної діяльності, а саме проведення ремонтних робіт у приміщенні будинку працівниками підрядного підприємства.

Таким чином, доводи позивача спростовані наданими відповідачем доказами.

В силу вимог встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно до правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Судом не встановлено обставин непереборної сили.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів, судом встановлено, що при складенні постанови інспектором дотримано вимоги ст.280 КУпАП, складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці його вчинення та накладати адміністративні стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 122 КУпАП.

Так, застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015).

Працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядають справи про адміністративні правопорушення визначені в ст. 222 КУпАП, зокрема і про порушення правил дорожнього руху, правил що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, і накладати адміністративні стягнення.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч. 3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки КУпАП передбачено право органів Національної поліції розглядати справи передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення, Відповідач мав всі законні підстави винести Постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, оскільки у даному випадку допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте позивачем не спростовано факт порушення п. 15.10 д ПДР України і відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відповідачем підтверджено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд не погоджується з доводами позивача щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 222, 258, 251, 252, 288 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

Керуючись Правилами дорожнього руху, ст. 7, 122, 245, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 19, 77, 99, 171, 229, 286, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Колосюка В.О., Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАР № 6210656 від 25.11.2022 року, закриття провадження по справі та стягнення судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя