Справа № 200/12341/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року справа №200/12341/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Усенко Т.І.,

представника позивача Несторовича Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року по справі №200/12341/21 (суддя І інстанції Кошкош О.О., повний текст складено 17 листопада 2021 р. у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу в розмірі 587225,65 грн., в т.ч. податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 402168,94 грн., військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 34048,71 грн., адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 1360 грн. В обґрунтування зазначено, що станом на 14.09.2021р. за відповідачем рахується податковий борг, що виник в результаті несплати донарахованих по податковим повідомленням-рішенням від 18.11.2020 №1, №1, №1, №1, №1 податкових зобов`язань, в т.ч. штрафних санкцій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні позову, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, що виник в результаті несплати податкових зобов`язань, донарахованих по податковим повідомленням-рішенням від 18.11.2020р. №1, №1, №1, №1, №1. Позивач вважає, що наданими до матеріалів справи доказами підтверджено надіслання відповідачеві цих податкових повідомлень-рішень. Проте, рекомендований лист повернуто на їх адресу у зв`язку із неврученням адресату.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Відповідач до апеляційного суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до вимог пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. ПК України).

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Системний аналіз зазначених норм закону, у тому числі норма про те, що днем узгодження грошового зобов`язання платника податків є день закінчення процедури адміністративного оскарження, свідчить, що у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, то визначені в них грошові зобов`язання з відповідного податку вважаються узгодженими на наступний день за останнім днем строку для подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, передбаченого у пункті 56.3 статті 56 Податкового кодексу України.

Своєю чергою, останнім днем строку, передбаченого у пункті 56.3 статті 56 Податкового кодексу України, є десятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, днем узгодження нарахованих платнику податків контролюючим органом податкових зобов`язань, у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, є одинадцятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суди при вирішенні справ про стягнення податкового боргу повинні установити, що нараховані контролюючим органом податкові зобов`язання є узгодженими .

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 640/23566/19.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12 жовтня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки відповідача складено акт №869/05-99-07-21/, на підставі якого 18 листопада 2020 року прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 408584,55 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 326867,64 грн., за штрафними санкціями 81716,91 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на 34048,71 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 27238,97 грн., за штрафними санкціями 6809,74 грн.,

- №1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на 340 грн., в т.ч. сума штрафних санкцій 340 грн.;

- №1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» на 1360 грн.;

-№1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на 149308 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням 119446 грн., за штрафними санкціями 29862 грн..

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами п. 42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків в контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

На підтвердження надіслання вказаних вище податкових повідомлень-рішень позивачем надано копію чека ПАТ «УКРПОШТА» від 19.11.2020р. 18:47:00 (а.с. 29).

Проте, наданий доказ не містить в собі відомостей на яку саме адресу надіслано рекомендованим листом з штриховим ідентифікатором 349.

Позивач зазначає, що рекомендований лист повернуто на адресу відправника у зв`язку із неврученням адресату. Разом з цим, конверт з відповідними документами, або його належним чином завірену копію до суду не надано.

Наданий позивачем «скріншот» (а.с. 31-32) також не містить в собі відомостей на яку саме адресу надіслано рекомендованим листом з штриховим ідентифікатором 349.

Інших доказів на підтвердження надіслання на адресу відповідача спірних податкових повідомлень-рішень позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає , що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надіслання відповідачу податкових повідомлень-рішень від 18.11.2020р. №1, №1, №1, №1, №1 у порядку, визначеному статтею 42 Податкового Кодексу України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що грошове зобов`язання, щодо стягнення якого контролюючий орган звернувся із позовом до суду, не набуло статусу узгодженого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року №200/12341/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року №200/12341/21 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 12 січня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 січня 2023 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко