Справа № 440/218/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/218/23
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області , у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди установленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період несення служби з 24.02. по 18.07.2022 року у розмірі 30 000 грн за кожен місяць, з 19.07. по 31.12.2022 до дати прийняття рішення у розмірі до 30 000 грн, пропорційно в розрахунку на місяць;

зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду установлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, за період несення служби з 24.02. по 18.07.2022 року у розмірі 30000 грн за кожен місяць, з 19.07. по 31.12.2022 до дати прийняття рішення у розмірі до 30000 грн, пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, частинами 3, 4 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У позові в якості відповідача визначено Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області із зазначенням його ідентифікаційного коду та адреси.

Однак, у позові зазначено, що інша інформація стосовно відповідача невідома, що судом визнається як неналежне зазначення відомостей про відповідача, оскільки згідно листа Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області від 14.12.2022 наявні відомості про номери засобів зв`язку.

Окремо суд наголошує, що позивач, продовжуючи працювати у відповідача, не позбавлений можливості дізнатись і інші відомості стосовно Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області, зокрема в частині засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти його роботодавця та особи з якою позивач згідно змісту позову вів офіційну переписку та отримував листи на бланках установи, які містять інформацію, про яку, як вказує цей же позивач, йому ніби не відомо, що в свою чергу свідчить про введення суду в оману в цій частині.

Частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин другої, третьої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини п`ятої тієї ж статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом спору у цій справі є нарахування та виплата заробітної плати позивачеві, який проходить публічну службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області, за період з 24.02.2022 по день звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 07.02.2022 у справі №420/7697/21 зазначив, що з аналізу частини другої статті 233 КЗпП слідує, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, не обмежується будь-яким строком.

Поряд з цим, як визначено у частині третій статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (в т.ч. вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі).

Так, з 19.07.2022 набрав чинності Закон України №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким викладено в новій редакції норму статті 233 КЗпП України.

Чинна станом на дату звернення до суду і вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі редакція статті 233 КЗпП України передбачає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отож, з 19.07.2022 законодавцем передбачено тримісячний строк для звернення працівника до суду з позовом про виплату заробітної плати.

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, виплата грошового забезпечення співробітникам за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця.

Відтак твердження позивача про те, що ним не пропущений строк звернення до суду з огляду на те, що на його думку виплати згідно Постанови КМУ №168 могли проводитися протягом фінансового 2022 року, та оскільки фінансовий 2022 рік закінчився і виплати йому не провели, то лише з кінця грудня 2022 року він фактично дізнався про порушення своїх прав є безпідставними, а відтак не може бути визнано судом як належна підстава для визнання причин пропуску строку для звернення до суду.

Крім того, позивач сам собі суперечить зазнаючи, що порушення його прав розпочалося із закриттям фінансового 2022 року, у той час, як згідно його ж тверджень наведених у позові, він ще 05.12.2022 року, тобто до «закінчення фінансового 2022 року і до початку порушення його прав» вже звернувся до відповідача із листом від 05.12.2022 року із вимогами, крім іншого нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168.

Таким чином, про порушення свого права на отримання додаткової винагороди позивач мав довідатись після виплати йому грошового забезпечення за відповідний місяць, а не у кінці фінансового 2022 року.

Поряд з цим, зважаючи на принцип правової визначеності, невід`ємною складовою якого є вимога про передбачуваність правової норми, позивач у будь-якому випадку мав право звернутись до суду з цим позовом в частині позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 упродовж трьох місяців з дати набрання чинності Законом №2352-ІХ, тобто до 19.10.2022.

У подальшому строк звернення до суду з цим позовом має обчислюватись з дати отримання позивачем грошового забезпечення за відповідний місяць.

Натомість позов подано до суду 06 січня 2023 року, що є підставою для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

У численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі №805/3881/18-авід 01 грудня 2020 року у справі №807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що "поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)."

Також Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі №826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а тощо, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Суд зазначає, що посилання позивача на початок відрахунку відповідного строку звернення з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому, з посиланням на частину 2 статті 233 КЗпП України, стосується саме випадків надання такого письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні.

Натомість позов не містить відомостей про звільнення позивача з відповідної посади.

Враховуючи викладене, причини пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, зазначені позивачем у наданих поясненнях, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позов містить клопотання про зазначення в якості третіх осіб Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області та Державної судової адміністрації України.

Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - це особа, яка бере участь у справі на стороні позивача або відповідача у разі, якщо рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси чи обов`язки. Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача.

Необхідною умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є вплив рішення у справі на її права, свободи, інтереси або обов`язки.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (ч.4 ст. 49 КАС України)

Отже, клопотання про залучення третьої особи має бути обґрунтованим та містити підстави для залучення такої (третьої особи) до участі у справі.

Крім того, позивачем у позові не заначено вірний процесуальний статус таких третіх осіб у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Всупереч викладеному, позивачем не обґрунтована необхідність залучення Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області та Державної судової адміністрації України з підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки останніх та не зазначено в якості яких третіх осіб необхідно їх залучити на стороні позивача чи відповідача, які заявлять чи не заявляють самостійні вимогами щодо предмету спору, тобто у відповідності до їх чіткого процесуального статусу передбаченого вимогами Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

позовної заяви, оформленої відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, зазначивши повне найменування, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, номери засобів зв`язку, його офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, а також копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску;

обґрунтування необхідності залучення Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області та Державної судової адміністрації України в якості третіх осіб з підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки останніх із чітким зазначенням їх процесуального статусу, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Ясиновський