Справа № 420/570/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/570/23
У Х В А Л А

13 січня 2023 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду 10 січня 2023 року надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у BП №69846540;
2. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 13.09.2022, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69846540;
3. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 13.09.2022, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69846540;
4. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 13.09.2022, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69846540;
5. Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.09.2022, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП №69846540.
Позовні вимоги Військова частина НОМЕР_1 обґрунтовує тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходу фізичних осіб та нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.01.2019 включно, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Військова частина НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) в свою чергу подала на зазначене рішення апеляційну скаргу. На даний час подано касаційну скаргу на рішення апеляційної інстанції. 05 січня 2022 року з автоматизованої системи виконавчого провадження помічнику командира з правової роботи в/ч НОМЕР_1 стало відомо, що на виконанні у Другому Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі перебуває виконавче провадження ВП №69846540 де в/ч НОМЕР_1 є боржником, а ОСОБА_1 є стягувачем. При цьому, копія постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №69846540 та інші супровідні постанови у ВП №69846540 на адресу в/ч НОМЕР_1 не надходили всупереч ст.28 Закону № 1404-VIII. При аналізі постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022 у ВП№69846540 чітко вбачається, що розділ, який передбачає заходи примусового виконання рішення, не співпадає із текстом резолютивної частини відповідного судового рішення. Відомості, що вказані в постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022 у ВП№69846540 як примусовий захід це лише предмет позовних вимог позивача, судом же було прийнято рішення іншого змісту. Всі інші постанови пов`язані із постановою про відкриття виконавчого провадження, а тому є похідними від неї і не могли бути прийняті самостійно й відтак є протиправними.
Одночасно з позовною заявою Військовою частиною НОМЕР_1 до суду було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на відсутність належного фінансування, оскільки найбільш пріоритетні напрямки витрат Міністерства оборони України спрямовані на захист України військовослужбовцями ЗСУ. При цьому, позивач надає копію рапорту щодо виділення відповідних коштів для сплати судового збору, що свідчить про вчинення ним належних дій для забезпечення виконання обов`язку щодо його сплати.
Розглянувши заявлене клопотання про звільнення (відстрочення) позивача від сплати судового збору, приходжу до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
За статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації міністрів Ради Європи державам - членам щодо заході, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
Суд може відстрочити сплату судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З наведеного вбачається, що суду надано право, а не покладено обов`язок зменшити, відстрочити, розстрочити чи звільнити сторону від сплати судового збору. Крім того, суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити сторону від сплати судового збору за однієї з умов, перелічених у пунктах 1-3 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», лише з урахуванням майнового стану заявника.
Обов`язок обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні сплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.
Аналіз правового врегулювання питання звільнення від сплати судового збору дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10.10.2019 по справі №215/3329/19.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3), строк дії якого в подальшому продовжувався та 07.11.2022 був продовжений з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 01 грудня 2022 року по справі №580/2869/22 дійшов наступних висновків щодо першочергового фінансування потреби оборони країни:
Одним із важливих моментів для здійснення судового контролю правомірності дій і рішень суб`єктів владних повноважень є адекватна оцінка адміністративними судами заходів публічної влади (парламенту, глави держави, уряду, центральних органів виконавчої влади, спеціальних органів), які вживаються нею у воєнний час і які є необхідними для подолання збройної агресії російської федерації проти України, зокрема, щодо виділення/перерозподілу фінансових ресурсів для забезпечення заходів військового стану та проведення мобілізації. Такі фінансові заходи є необхідними, проте інколи вони можуть здаватися незвичними, неординарними і надмірними для мирного часу.
Доцільність вжиття вищезазначених фінансових заходів визначається законодавчою та виконавчою гілками державної влади, а межі судового контролю повинні полягати в тому, наскільки вони є сумісними з Конституцією та законами України. При цьому рішення суб`єктів владних повноважень стосовно виділення чи перерозподілу фінансових ресурсів на соціальні програми у зв`язку з потребами першочергового фінансування потреби оборони країни не повинні спричиняти свавілля, а навпаки, заслуговувати на підтримку громадян, а для цього такі зусилля парламенту, глави держави, уряду в умовах воєнного стану повинні бути належним чином умотивовані та донесені до відома суспільства.
В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Відтак, прийняті органами державної влади рішення, направлені для досягнення вказаних цілей, повинні піддаватись судовому контролю з особливою увагою. Водночас, за межами воєнного стану, при досягненні інших суспільних цілей, розсуд держави є істотно вужчим.
Також суд зазначає, що підтримання високого рівня обороноздатності є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Конституції України захист суверенітету та територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Таким чином, враховуючи також рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, задля розгляду адміністративної справи в межах розумного строку, з метою недопущення обмеження доступу органу Міністерства оборони України до суду, суд вважає за можливе відстрочити військовій частині НОМЕР_1 сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн до ухвалення рішення по справі.
Щодо клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду, суд приходить до наступного.
Так, в обґрунтування поданого клопотання позивач вказує, що не отримував копії спірних постанов державного виконавця. Заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач подав 05.01.2023 та реалізував дане своє право в той же день.
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовна заява може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд вважає належними доводи представника в/ч НОМЕР_1 щодо причини пропуску ним строку на звернення до суду, що підтверджується матеріалами справи, та з метою забезпечення в/ч НОМЕР_1 належного доступу до правосуддя, суд вважає за можливе поновити позивачу строк оскарження постанов державного виконавця з огляду на поважність причин такого пропуску.
Таким чином, позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.
Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст.169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України - відсутні.
Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Таким чином, дана справа підлягає розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей, визначених ст.ст.268, 269, 271, 272, 287 КАС України.
Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
За приписами КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно із ч.3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду по справі №826/3403/16, суди не повинні обмежуватись лише тими доказами, які були надані позивачем під час розгляду справи.
З метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, вважаю за необхідне доручити відповідачу надати до Одеського окружного адміністративного суду належним чином засвідчені копії матеріалів ВП 69846540.
Згідно п.6 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі: направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення. Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання доказів.
Згідно ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 08.06.2022 року по справі № 2-591/11 дійшла висновку, що саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що інститут доручення надати докази є подібним до інституту направлення судом до іншого суду доручення щодо збирання доказів, у зв`язку із чим доцільною є застосування у даному випадку аналогії процесу та зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України.
Керуючись ст.ст.12, 160, 161, 171, 236, 248, 257, 268-269, 287 КАС України, суддя
Клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити.
Відстрочити сплату судового збору за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов - до ухвалення судового рішення у справі.
Клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на звернення до суду задовольнити та поновити військовій частині НОМЕР_1 строк на звернення до суду з даним позовом.
Прийняти до розгляду позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 .
Відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов.
Справа розглядатиметься з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Доручити Другому Суворовському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до Одеського окружного адміністративного належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69846540 у повному обсязі.
Зазначені документи надати до Одеського окружного адміністративного суду у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали суду.
Зупинити провадження у справі №420/570/23 за адміністративним Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов - до надходження відповіді на доручення.
Згідно зі ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
З урахуванням викладеного, у разі своєчасного виконання сторонами своїх прав та обов`язків щодо подання та направлення до суду у встановлених КАС України випадках заяв по суті справи (відзив на позовну заяву (відзив) з доказами по справі не шляхом здачі вказаних заяв до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, необхідно про надіслання відповідних заяв засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс.
У разі неотримання судом відповідних заяв та доказів з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв`язку, суд буде вирішувати питання про подальший розгляд справи у встановлені судом в ухвалі суду строки.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА