Справа № 420/627/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/627/23
УХВАЛА

13 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області (65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4, ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37, ) про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 11 січня 2023 року надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 3 резолютивної частини постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. від 10.11.2022 про відкриття провадження ВП № 70312698 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 26800 грн.

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області обґрунтовує тим, що згідно із п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії Держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд скасувати пункт постанови від 10.11.2022 ВП №70312698 про відкриття провадження, відповідно до якого стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 26800,00 грн.

Таким чином, оскільки вказаний пункт постанови є безпосереднім наслідком зміни складу майна позивача, суд приходить до висновку, що вказана позовна вимога є вимогою майнового характеру.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте, позовна заява Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області не містить ціни позову.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2023 року, становить 2684,00 грн.

Позов містить одну вимогу майнового характеру 26800,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду позивачу слід було сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки у зв`язку з відсутністю вчасного фінансування Управління не має можливості здійснити доплату судового збору за подання зазначеного адміністративного позову у повному розмірі 2684 грн 00 коп. (КЕКВ 2800), оскільки на рахунках Управління відсутні кошти відповідно до КЕКВ 2800, що підтверджується випискою за 03.01.2023.

Дослідивши вказане клопотання, суддя приходить до наступного.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 дійшла наступного висновку: «Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

У своїй постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Із матеріалів позовної заяви не вбачається, що Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області вживало будь-яких заходів щодо виділення коштів чи перерозподілу наявних кошторисних призначень для сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Таким чином, суддя не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та відстрочення сплати позивачем судового збору.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суддя зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до приписів ст.160 КАС України, зокрема, із зазначенням ціни позову та доказів сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Зазначені вище недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Суддя вважає за достатнє встановити позивачу 10-денний строк для усунення.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації Одеської області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА