Справа № 460/47578/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2023 року м. Рівне №460/47578/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач), в якому просить суд: зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Львів) видати наказ про присвоєння ОСОБА_1 з 01.05.2016 5-го рангу державної служби, з 01.08.2017 року 4-го рангу державної служби. Позовна заява обґрунтована тим, що рішеннями судів у адміністративній справі № 460/2904/20 встановлені обставини з приводу наявності у позивача права на присвоєння їй з 01.05.2016 5-го рангу державної служби, з 01.08.2017 року 4-го рангу державної служби. Однак, на звернення до відповідача щодо присвоєння таких рангів, їй було відмовлено, в зв`язку із чим і подано даний позов до суду.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що обставини справи з приводу присвоєння 5 та 4 рангу державного службовця, що встановленні рішеннями судів в адміністративній справі № 460/2904/20 не можна брати до уваги, оскільки такі обставини встановлювалися при розгляді іншого предмету спору. А враховуючи, що позивач станом на 01.05.2016 займала посаду начальника Управління державної виконавчої служби, то відлік часу для присвоєння чергового рангу починається з 04.06.2015 та період роботи на такій посаді по 01.05.2016 становить 00 років 10- місяців 27 днів. Тому правові підстави для присвоєння 5 та 4 рангу відсутні. Також вказує на пропущення позивачем строків звернення до суду. Просить позов залишити без розгляду або ж в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 18.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 29.11.2022 продовжений процесуальний строк відповідачу для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 13.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 у справі № 817/1828/15 позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1797к від 03.06.2015; визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 365/04/к від 03.06.2015; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області; стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15140,00 грн.; у решті позовних вимог відмовлено; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4390, 82 грн. допущено до негайного виконання.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 817/1828/15 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено: постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1797 к від 03.06.2015, визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №365/04/к від 03.06.2015, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області; стягнуто з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15140, 00 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.2016 касаційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року - без змін.

Міністерством юстиції України винесений наказ «Про поновлення» від 21.02.2020 № 775/к (далі іменується - Наказ № 775/к), відповідно до якого ОСОБА_1 поновлено з 04.06.2015 на посаді начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Підставами для винесення Наказу № 775/к слугували ухвала Вищого адміністративного суду України від 06.10.2016 № К/800/54811/15; постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 817/1828/15; постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 у справі № 817/1828/15.

19.03.2020 позивача ознайомлено з Наказом № 775/к. Також 19 березня 2020 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Рівненській області із заявою про вирішення питання щодо присвоєння рангу державного службовця у відповідності до закону.

За результатами розгляду заяви, головою ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надано відповідь «Щодо рангу державного службовця» від 30.03.2020 № 24/58-0-34-20/09, відповідно до якої повідомлено про присвоєння позивачу 6 (шостого) рангу державного службовця в межах категорії «Б» посад державної служби з 01.05.2016 (наказ від 19.03.2020 №22/03-к «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 »).

Не погоджуючись із прийнятим наказом, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 460/2904/20 позовні вимоги задоволено, зокрема, визнано неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо видачі наказу № 22/03/к від 19.03.2020 "Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 ". Визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №22/03/к від 19.03.2020 "Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 ".

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 рішення Рівненського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 23.06.2022 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 460/2904/20 залишено без змін.

04.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив на виконання рішень судів у справі № 460/2904/20 видати наказ про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 19.03.2020 № 22/03-к «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » та видати наказ про присвоєння ОСОБА_1 з 01.05.2016 5-го рангу державної служби, з 01.08.2017 року 4-го рангу державної служби.

21.10.2022 листом № 15391/0/1-22/10-09 відповідач повідомив про те, що він не був стороною у справі № 460/2904/20, тому не уповноважений приймати відносно позивача відповідні рішення, прийняті судом.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд враховує наступне.

Щодо строків звернення до суду.

Положенням ч. 1, 5 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як наведено вище по тексту, 04.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив на виконання рішень судів у справі № 460/2904/20 видати наказ про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 19.03.2020 № 22/03-к «Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 » та видати наказ про присвоєння ОСОБА_1 з 01.05.2016 5-го рангу державної служби, з 01.08.2017 року 4-го рангу державної служби.

21.10.2022 листом № 15391/0/1-22/10-09 відповідач повідомив про те, що він не був стороною у справі № 460/2904/20, тому не уповноважений приймати відносно позивача відповідні рішення, прийняті судом.

З цією позовною заявою позивач звернуся до суду 17.11.2022 року. Отже, позовна заява подана в межах місячного строку звернення до суду з часу надання відповіді відповідача, якою фактично відмовлено позивачу у прийнятті відповідного рішення.

За наведеного, доводи та посилання відповідача на пропущення позиваачем строків звернення до суду є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо тверджень відповідача, що він не був стороною у справі № 460/2904/20, тому не уповноважений приймати відносно позивача відповідні рішення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" (далі постанова КМУ № 870) ліквідовано, як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком та утворено нові юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції.

Згідно додатку 1 ліквідовано Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області та згідно додатку 2 утворено Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Пунктом 3 постанови КМУ № 870 визначено, що міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідовані.

Так, зокрема Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

30 вересня 2021 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення державної реєстрації юридичної особи Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано в якості юридичної особи з 30.10.2019.

Пунктом першим та другим наказу Міністерства юстиції України від 16.10.2019 № 3173/5 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" ліквідовані, як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 1), зокрема - Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, та утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 2), зокрема - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Пунктом першим наказу Міністерства юстиції України від 23.10.2019 № 3228/5 Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України внесено до наказу Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 Про затвердження Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі такі зміни: заголовок викладено в такій редакції: Про затвердження Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України; у пункті 1 слова Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономінй Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі замінено словами міжрегіональні управління Міністерства юстиції України.

Отже, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та забезпечує реалізацію повноважень і виконання функцій, визначених Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497 та іншими нормативно-правовими актами, з 28.12.2019.

З наведеного суд вважає непереконливими доводи відповідача про те, що він не повинен відповідати за трудовими зобов`язаннями Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перед звільненими працівниками.

По суті спору.

Відповідно до статті 3 Закону України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 (далі іменується - Закон України №889-VIII), цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України №889-VIII, ранги державних службовців є видом спеціальних звань.

Встановлюється дев`ять рангів державних службовців. Відповідно до частини третьої статті 39 Закону України №889-VIII, присвоюються такі ранги: державним службовцям, які займають посади державної служби категорії А, - 1, 2, 3 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії Б, - 3, 4, 5, 6 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії В, - 6, 7, 8, 9 ранг.

Згідно норм статей 6 та 39 Закону України Про державну службу посада начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області належить до посад категорії Б, державним службовцям, які займають посади державної служби категорії Б, присвоюються 3, 4, 5, 6 ранги.

Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України. (частина друга статті 39 Закону України №889-VIII).

За правилами частини четвертої статті 39 Закону України №889-VIII, ранги державним службовцям присвоює суб`єкт призначення, крім випадків, передбачених законом.

Ранги державних службовців присвоюються одночасно з призначенням на посаду державної служби, а в разі встановлення випробування - після закінчення його строку. Державному службовцю, який вперше призначається на посаду державної служби, присвоюється найнижчий ранг у межах відповідної категорії посад (частина п`ята статті 39 Закону України №889-VIII).

Відповідно до пункту 10 Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306 (далі - Порядок) Державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу, присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. При цьому строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу включає попередній період роботи державного службовця на займаній посаді.

У разі належності посади державного службовця до категорії посад, в межах якої передбачено присвоєння рангу нижчого, ніж присвоєний державному службовцю згідно із зазначеним Законом, за ним зберігається раніше присвоєний ранг.

Як встановлено з матеріалів справи та наведено вище по тексту, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі № 460/2904/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021, позов задоволено:

- визнано неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо видачі наказу №22/03/к від 19.03.2020 "Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 ";

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №22/03/к від 19.03.2020 "Про присвоєння рангу державного службовця ОСОБА_1 ".

Постановою Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 460/2904/20, касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області залишено без задоволення. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 залишено без змін.

У такій справі Верховний Суд погодився з висновком суду першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для присвоєння позивачці найнижчого (шостого) рангу державного службовця категорії "Б" станом на дату винесення оскаржуваного наказу.

При цьому, Верховним Судом підтверджено встановлені обставини того, що після поновлення на посаді з 04.06.2015 станом на 1 травня 2016 року ОСОБА_1 набула право на присвоєння їй чергового, а саме: 5 рангу державної служби.

Вказано, що враховуючи, що на дату винесення оскаржуваного наказу сумарний період роботи ОСОБА_1 на посаді становив більше 8 років, тобто двічі наступав строк присвоєння чергового рангу, то з урахуванням положень частини шостої статті 39 Закону України № 889-VIII, пункту 10 Порядку, суди слушно зауважили, що позивачці мав бути присвоєний 4 ранг державного службовця.

Із викладеного чітко вбачається, що позивач після поновлення на посаді з 04.06.2015 станом на 1 травня 2016 року набув право на присвоєння їй чергового, 5 рангу державної служби, а в подальшому позивачу мав бути присвоєний 4 ранг державного службовця.

За змістом ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд у даній справі враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то позовні вимоги належать до задоволення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Львів) видати наказ про присвоєння ОСОБА_1 з 01 травня 2016 року 5-го рангу державної служби, а з 01 серпня 2017 року 4-го рангу державної служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 січня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) (площа Маркіяна Шашкевича, буд.1, м. Львів, 79000, ЄДРПОУ/РНОКПП 43317547)

Суддя Т.О. Комшелюк