Справа № 620/4480/22
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/4480/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Гарнізонної військово-лікарської комісії в особі військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гарнізонної військово-лікарської комісії в особі військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2022 № 707, яким солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 1999 року народження (військова частина НОМЕР_2 ) визнано придатним до військової служби.

Позивач заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що має проблеми із здоров`ям, що ускладнює несення військової службу, тому не погоджується з рішенням комісії, вважає дане рішення протиправним та необґрунтованим. Крім того зазначає, що поза увагою Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 залишилась та обставина, що в тілі позивача залишився сторонній металевий осколок, який не дає змогу позивачу виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки. Він відчуває постійну біль у нозі, кульгає та не здатен переносити фізичні навантаження. А також вказує, що згідно даного ріщення він має бути відправлений для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, у тому числі в зоні бойових дій, що призведе до суттєвого погіршення його стану здоров`я. У зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити.

24.11.2022 судом опубліковано оголошення на офіційному веб-порталі судової влади з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призваний у Збройні Сили України у вересні 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проходження військової служби військова частина НОМЕР_2 ).

Згідно довідки від 09.06.2022 №128, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 09.03.2022 близько 09:00 год. в результаті оборони населеного пункту Буди Чернігівської області, під час наступальних дій противником з боку Російської Федерації та спроби зайняти населений пунк Буди в ході бою отримав бойове поранення (а.с.10).

Того ж дня позивача госпіталізовано до КНП «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького», де він перебував на стаціонарному лікуванні з 09.03.2022 по 11.04.2022, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.11-12).

Згідно довідки №10 від 11.04.2022 ОСОБА_1 було встановлено діагноз: вогнепальне поранення лівого плеча, осколкове поранення лівої сідничної ділянки та правого стегна з наявністю сторонніх тіл (а.с.13).

14.04.2022 ОСОБА_1 госпіталізований до Чернігівського військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 .

Згідно відомостей з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1622 від 18.04.2022 ОСОБА_1 встановлено діагноз: посттравматична контрактура правого кульшового та колінного суглоба внаслідок вогнепального наскрізного поранення правого стегна, вогнепального осколкового сліпого поранення лівого плеча, лівої сідниці (а.с.14-15).

18.04.2022 позивачу проведено медичний огляд госпітальної ВЛК в/ч НОМЕР_1 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії за № 285 від 18.04.2022 ОСОБА_1 встановлено діагноз: про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): комбінова контрактура правого кульшового та колінного суглобів внаслідок вогнепального наскрізного поранення правого стегна, вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого плеча, лівої сідниці (від 09.03.2022) з тимчасовим порушенням функції. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ позивача визнано таким, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.16).

В інституті вертебрології та реабілітації позивач пройшов сеанс лікувальної відновної терапії № 5 у перід з 20.04.2022 по 25.05.2022 (а.с.17-18).

Однак, 26.05.2022 позивач госпіталізований до КНП «Глухівської міської лікарні» з діагнозом: гострий артрит правого колінного суглобу. Після травматична помірна контрактура правого коліна і кульшового суглобів. Стороннє тіло м`яких тканин н/з правого стегна внаслідок вогнепального поранення. Помірне порушення функцій ходи по змішаному типу, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3134 та довідками (а.с.19-22).

18.06.2022 позивача госпіталізовано до Чернігівського військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 . З виписки із медичної карти стаціонарного хворого за №2828 від 28.06.2022 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: осколкове поранення лівого плеча, правої сідничної ділянки правого стегна, стороннє тіло правого стегна (а.с.23-24).

Постановою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою за №707 від 28.06.2022 позивача визнано придатним до військової служби (а.с.25-26).

Позивач категорично не погоджується з висновком військово - лікарської комісії від 28 червня 2022 року з тих підстав, що у нього постійно погіршується здоров`я, загострюються хронічні хвороби, зокрема зазначає, що поза увагою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 залишилась та обставина, що в тілі позивача залишився сторонній металевий осколок, який не дає змогу позивачу виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки. Він відчуває постійний біль у нозі, кульгає та не здатен переносити фізичні навантаження. Вважає, що висновок не відповідає результатам проведених медичних обстежень та не відображає реальний стан його здоров`я.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затверджено наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (надалі - Положення № 402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК, зокрема, з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Як встановлено судом, довідкою військово-лікарської комісії від 28.06.2022 за №707, позивач визнаний придатним до військової служби (а.с. 26).

ОСОБА_1 вказує, що у нього постійно погіршується здоров`я, загострюються хронічні хвороби та зазначає, що поза увагою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 залишилась та обставина, що в тілі позивача залишився сторонній металевий осколок, який не дає змогу позивачу виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки. Він відчуває постійний біль у нозі, кульгає та не здатен переносити фізичні навантаження. Вважає, що висновок не відповідає результатам проведених медичних обстежень та не відображає реальний стан його здоров`я.

Суд зазначає, що надання оцінки стану здоров`я позивача та його діагнозам, що визначають ступінь придатності до військової служби, не входить до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Так, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно із підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку щодо його придатності, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Позивач, вважаючи неправильними висновки лікарів про його придатність до військової служби, вправі ініціювати їх перегляд відповідними штатними ВЛК, оскільки виключно на лікарські комісії покладений обов`язок щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначання придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та військовозобов`язаних.

Досліджуючи матеріали справи суд встановив, що позивач не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача та не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Тому, підстав вважати, що таке рішення ВЛК є протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття наразі суд не вбачає.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.11.2021 у справі №826/17175/18.

За наслідками розгляду даної справи, судом не встановлено протиправності дій військово-лікарської комісії під час складання висновку щодо придатності позивача, а відтак у вимозі щодо визнання протиправною та скасування постанови, оформленої довідкою військово-лікарської комісії, необхідно відмовити.

Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так як у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Гарнізонної військово-лікарської комісії в особі військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Гарнізонна військово-лікарська комісія в особі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складений 11 січня 2023 року.

Суддя О.Є. Ткаченко