Справа № 511/2369/22
Суддя: Гринчак С. І.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2369/22
Номер провадження: 2-а/511/19/22

12 грудня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Замковенко О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
встановив:
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив скасувати постанову №17 від 24.10.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 850 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він з народження зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Наразі навчається в Одеському фаховому коледжі транспортних технологій. У 2002 році в межах навчання його було направлено на виробничу практику, але для проходження практики йому потрібно військово-обліковий документ. Він 26.09.2022 року добровільно без виклику з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання військово-облікового документу (приписного свідоцтва). З 26.09.2022 року по 11.10.2022 року він проходив медкомісію. До цього жодного виклику до військкомату він не отримував. Незважаючи на це, його звинуватили в тому що він порушив Закон «Про військовий обов`язок та військову службу» та постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року та винесли оскаржувану постанову. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки відповідно до вимог вказаного закону органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності щороку у строки та в порядку, встановлені Кабінетом Міністрів України, зобов`язані подавати до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списки громадян України, які підлягають приписці до призовних дільниць. Для приписки до призовної дільниці громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України. Тобто отримавши список громадян України, які підлягають приписці до призовних дільниць, до якого повинен бути включений він, позивач, військкомат повинен був направити повістку, в якій зазначити коли необхідно з`явитися до призовної дільниці. Але жодної повістки він не отримував, тому всі звинувачення в його адресу є безпідставними.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.11.2022 року відкрито провадження по адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання.
17.11.2022 року через канцелярію суду надійшов відзив від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що 24.10.2022 року перевіркою ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , фактично проживаючий за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не вчасно став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 , та до моменту виявлення і фіксації факту порушення систематично не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на облік військовозобов`язаних та оформлення військово-облікових документів, чим порушив вимоги ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу та постанови та постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року. Також зазначив, що зі змістом протоколу № 17 від 24.10.2022р. про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 був згоден, зауважень на момент складення та вручення копії протоколу не мав. ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. ст. 57, 59, 63 Конституції України, також роз`яснено ст. ст. 256, 268, 287-289 КУпАП, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .. Також ОСОБА_1 було запропоновано з`явитися на розгляд справи про адміністративне правопорушення з адвокатом, на що ОСОБА_1 відмовився. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася в присутності ОСОБА_1 за його проханням. При розгляді справи ОСОБА_1 в своїх усних поясненнях зазначив, що не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що не мав потреби в отриманні військово-облікових документів, та не знав про необхідність самостійно з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для їх отримання та постановки на військовий облік, тому очікував виклику. Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був згоден, зауважень не мав, що підтверджується постановою № 17 у справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2022р. Зауважив, що ОСОБА_1 не надавав відомостей до 26.09.2022р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 про навчання в Одеському фаховому коледжі транспортних технологій. Тому, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , дотримуючись загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП) було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення - що є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами ( ст. 23КУпАП) та накладено штраф у розмірі 850грн. ( ас. 27-28)
В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності від 01.11.2022 року не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутність та на підставі письмових доказів. ( а.с.43)
В судове засідання представник відповідача головний спеціаліст управління ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не з`явилася, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні та просила справу розглянути у її відсутність та на підставі письмових доказів. ( а.с.43)
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від N 921 від 07.12.2016 року, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.
Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, № НОМЕР_1 , виданий 26.02.2019 року органом № 5141 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи. ( а.с. 7, зворотній бік а.с.8)
Позивач ОСОБА_1 , 2004 року народження навчається на 4 курсі в Одеському фаховому коледжі транспортних технологій з 01.09.2019 року на денному відділенні, що підтверджується довідкою директора коледжу № 659 від 22.09.2022 року. ( а.с.35)
26.09.2022 року ОСОБА_1 , добровільно, без виклику, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання військово-облікового документу (приписного свідоцтва), де ознайомився з правилами військового обліку призовників та отримав примірник. ( а.с.34).
З 26.09.2022 року по 11.10.2022 року позивач проходив медкомісію.
24.10.2022 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП. ( а.с. 30-31).
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення №17 від 24.10.2022 року позивачу роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст.ст.57,59,63 Конституції України, ст.ст.256,268,287-289 КУпАП, про що позивач особисто засвідчив.
Із протоколу про адміністративне правопорушення №17від 24.10.2022 року вбачається про те, що позивач з протоколом ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис, та надав пояснення - не з`явився для постановки на облік тому що чекав повістку, також зазначено, що заяв, клопотань немає. Зауваження щодо змісту протоколу позивачем не подавалися.
На підставі протоколу №17 про адміністративне правопорушення від 24.10.2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №17 від 24.10.2022 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП (а.с.32).
З постанови вбачається, що «військовозобов`язаний ОСОБА_5 , маючи зареєстроване місце проживання на території Роздільнянського району Одеської області, вчасно не став на облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та постанови Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року.»
Позивач, не погодився з даною постановою та звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.
Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Суб`єкт правопорушення - спеціальний, тобто призовники, військовозобов`язані, резервісти.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі, як умислу так і не обережності.
Так, п.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
З огляду на викладене, вбачається, що до 26.09.2022 року позивач не був приписаний до призовної дільниці, а отже не був призовником, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП та на нього не могли бути покладені обов`язки щодо дотримання правил військового обліку, порушення яких є об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.
З огляду на викладене, вважає, що в діях позивача відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП.
Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно із ч. 3 вказаної статті Закону військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частинами 1, 5, 6 ст. 14 Закону України №2232-XII (в редакції станом на 09.06.2021) визначено, що приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей. Органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності щороку у строки та в порядку, встановлені Кабінетом Міністрів України, зобов`язані подавати до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списки громадян України, які підлягають приписці до призовних дільниць. Для приписки до призовної дільниці громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.
Таким чином, районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки мав направити позивачу повістку, в якій зазначити до якого саме центру слід з`явитися та строк. Тобто, обов`язок особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений строк виникає з моменту відповідного повідомлення (повістки).
Однак, суду не надано та у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач належним чином був повідомлений про виклик до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже, позивач неумисно не з`явився на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання, оскільки йому не було відомо про такі виклики, а тому у діях позивача відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.
При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проте, до суду відповідачем не подано жодних доказів, які свідчать про склад вчиненого позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вищевикладених обставин, суд вважає притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності незаконним у зв`язку з чим, винесена відносно нього постанова №17 від 24 жовтня 2022 року підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити в повному обсязі.
Постанову № 17 від 24 жовтня 2022 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП скасувати.
Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.12.2022 року.

Суддя С. І. Гринчак