Справа № 120/5228/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5228/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк Михайло Васильович

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

10 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.06.2022 №04 про відмову у здійсненні ОСОБА_1 переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 10.01.2022 призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII "Про державну службу" у розмірі 60% від суми заробітної плати, визначеної у довідках Гайсинської районної ради від 31.12.2021 №02-06-361 та №02-06-362, з урахуванням раніше виплачених пенсійних виплат.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що дія Закону №889-VIII не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування. Згідно із записами в трудовій книжці позивача, станом на 01.05.2016 під час перебування на посаді голови районної ради йому було присвоєно 5 ранг посадової особи місцевого самоврядування, що не відповідає вимогам пункту 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII в частині зайняття посади державної служби на час набрання ним чинності. Відтак, відповідач вважає, що рішенням №04 від 16.06.2022 позивачу правомірно відмовлено в перерахунку пенсії та переході на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.01.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом № 1058-IV.

10.01.2022 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №889-VIII.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення №04 від 13.01.2022, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України №3723-ХІІ та актами КМУ.

Не погоджуючись із таким рішенням позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі 120/862/22-а позов ОСОБА_1 задоволено частково та, зокрема, визнано протиправним і скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №04 від 13.01.2022 про відмову в перерахунку пенсії позивача та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.01.2022 про перехід на пенсію державного службовця, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання вказаного рішення суду відповідач зарахував до стажу державної служби позивача періоди: військової служби з 09.05.1974 по 11.05.1976; роботи на посаді інструктора оргкомітету Теплицького райкому Компартії України з 08.06.1985 по 20.11.1986; роботи на посаді заступника голови РАПО по будівництву та капітальному ремонту з 20.11.1986 по 01.06.1988; роботи на посаді голови районної ради з 05.01.2016 по 30.04.2016. Відповідно, обчислений відповідачем стаж державної служби позивача становить 12 років 11 місяців 14 днів.

Окрім того, ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянуло заяву позивача від 10.01.2022 та рішенням №04 від 16.06.2022 повторно відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та переході на пенсію за іншим законом відповідно до Закону України Про державну службу. Мотивами прийняття такого рішення слугувало те, що для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця заявником не було дотримано вимоги щодо зайняття посади державної служби станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом № 889-VIII, із зазначенням, що посада голови районної ради, яку обіймав позивач станом на 01.05.2016, не може бути віднесена до посад державної служби.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктом 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем зараховано до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посаді голови районної ради з 05.01.2016 по 30.04.2016, однак відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України Про державну службу зазначаючи, що станом на 01.05.2016 - день набрання чинності Законом № 889-VIII, позивач не працював на посаді державної служби.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача помилковими, з урахуванням наступного.

У пункті 2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

В свою чергу, пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі Порядок № 283), який діяв на час проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Порядок № 283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби № 229.

Згідно з п. 4 Порядку № 229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" до третьої категорії посад в органах місцевого самоврядування віднесено посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад.

Отже, посада голови районної ради відноситься до третьої категорії посад в органах місцевого самоврядування, та в силу приписів пункту 2 Порядку №283 та п. 4 Порядку № 229 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону №889-VIII та пункту 4 Порядку №229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зараховується до стажу державної служби.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача, що дія Закону України "Про державну службу" не поширюється на посадових осіб органу місцевого самоврядування, оскільки зарахування державної служби до стажу роботи (відповідне питання в контексті спірних правовідносин врегульоване положеннями, зокрема, пунктів 10 та 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII) не є тотожним поняттю та статусу державного службовця, а згідно з положеннями статті 3 Закону №889 такий регулює саме відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 01.05.2016 позивач набув не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців, та на зазначену дату займав посаду голови районної ради, яка підлягала врахуванню як посада, яка зараховується до стажу державної служби.

Враховуючий вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Вказане узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, висловленою у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №825/1453/18.

Отже, рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 16.06.2022 №04 про відмову ОСОБА_1 у переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем до ГУ ПФУ у Вінницькій області разом із заявою від 10.01.2022 про призначення пенсії були подані довідки Гайсинської районної ради від 31.12.2021 за №02-06-361 та за №02-06-362 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця ОСОБА_1 станом на грудень 2021 року.

При цьому, зазначені довідки виготовлені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017, та видані органом, який є правонаступником Теплицької районної ради Гайсинською районною радою, відповідно п.6 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622.

З урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії з 10.01.2022 у розмірі 60% від суми заробітної плати, визначеної у довідках Гайсинської районної ради від 31.12.2021 №02-06-361 та №02-06-362.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.