Справа № 580/3521/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3521/22 Суддя першої інстанції: Валентина ТИМОШЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» на прийняте у порядку письмового провадження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» (далі - Позивач, ТОВ «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна») звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області (далі - Відповідач, Управління виконавчої дирекції ФСС в Черкаській області) про визнання протиправним та скасування рішення №85 від 29.07.2022 про повернення Позивачем Відповідачу страхових коштів, які використані з порушенням, в сумі 32 131,40 грн та застосування до Позивача фінансових санкцій - штрафу за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в сумі 16 065,70 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду інспектора по кадрам не у зв`язку з виробничою необхідністю, а з метою отримання коштів Фонду у вигляді допомоги по вагітності та пологах, що свідчить про обґрунтованість і правомірність оскаржуваного у цій справі рішення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та винести постанову про задоволення позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було вказано, у чому ж полягають порушення законодавства при нарахування та виплаті допомоги по вагітності і пологах ОСОБА_1 . Підкреслює, що висновок про те, що остання прийнята на роботу без виробничої необхідності, а виключно для отримання коштів Фонду заснований на припущеннях та жодними належними і допустимими доказами не підтверджується. Окремо звертає увагу, що будь-яких зауважень до поданих для виплати документів Відповідачем не висловлювалося.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 18.11.2022.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції ФСС у Черкаській області просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду - залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, зазначає, що оскільки заробітна плата ОСОБА_1 нарахована з численними порушеннями норм трудового законодавства, то остання не може враховуватися при обчисленні допомоги по вагітності та пологах, оскільки вона нарахована без належних на те правових підстав, а відтак не підлягає компенсації у розумінні положень ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у липні 2022 року працівниками Черкаського міського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС у Черкаській області проведено документальну перевірку ТОВ «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» з питань дотримання порядку виконання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України.

У ході перевірки встановлено порушення ТОВ «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та п. 1.3 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 13 (далі - Положення №13).

Указані порушення, на переконання Відповідача, отримали свій вияв у наступному.

У період з 10.11.2018 по 11.05.2020 ОСОБА_2 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку за основним місцем роботи (Черкаський державний технологічний університет).

Наказом від 03.02.2020 №2-1 ОСОБА_2 прийнята на посаду інспектора по кадрам з 04.02.2020 на 0,5 ставки (4 години на день з 13.00 до 17.00 год.) за сумісництвом, з посадовим окладом 14 000 грн, згідно штатного розкладу. Наказ підписано генеральним директором товариства ОСОБА_3 та за 3 місяці до відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_2 .

Штатним розкладом, запровадженим з 01.01.2020 та затвердженим директором підприємства, передбачено такі посади: генеральний директор (з окладом - 15000,00 грн), головний бухгалтер (з окладом - 14500,00 грн), комірник, майстер дільниці - 2 штатні одиниці, слюсар з ремонту автомобілів - 9 штатних одиниць, слюсар-інструментальник, мийник-прибиральник рухомого складу, рихтувальник кузовів - 2,5 шт. одиниці, маляр по фарбуванню автомобілів, охоронець - 2 штатні одиниці. Крім того, передбачено 0,5 ставки інспектора по кадрам (з окладом - 7000,00 грн) та 0,5 ставки слюсара-електрика з ремонту устаткування. Всі посадові оклади крім генерального директора та головного бухгалтера встановлено в розмірі мінімальної заробітної плати - 4730 грн. А для працівників, які працюють на 0,5 ставки - 2365 грн., крім інспектора по кадрам якій установлено посадовий оклад 14 000грн з місячним фондом оплати праці за 0,5 штатних одиниць у розмірі 7000 грн.

У березні - травні 2020 року заробітна плата на підприємстві виплачувалася не відповідно до штатного розпису та з порушенням ст. 96 КЗпП та ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про відпустки» та постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СОV-2» від 11.03.2020 №211 всім працівникам, у тому числі і директору товариства на період карантину були надані відпустки без збереження заробітної плати на період з 18.03.2020 по 22.05.2020.

З 18.03.2020 на товаристві залишилося працювати 2 особи - головний бухгалтер (8 год в день) та інспектор по кадрам - по 4 год на день.

Згідно відомостей по нарахуванню заробітної плати за лютий головний бухгалтер отримав 14500,00 грн за 20 робочих днів, а інспектор по кадрам - за 19 робочих днів 6650,00 грн. У березні 2020 року за 21 робочий день головному бухгалтеру нараховано 9500,00 грн за повний 8-ми годинний робочий день, а інспектору по кадрам - 7000,00 грн за 4 годинний робочий день. За квітень 2020 року за 21 робочий день головному бухгалтеру так само було нараховано 9500,00 грн. за повний робочий день, а інспектору по кадрам - 7000,00 грн. У травні 2020 року головному бухгалтеру нараховано за 20 робочих днів - 15900,00 грн, а інспектору по кадрам за 8 робочих днів - 2800,00 грн.

Таким чином, у березні та квітні відбулося зменшення заробітної лише головному бухгалтеру, незважаючи на те, що вона у цей час додатково виконувала обов`язки керівника (накази: №3-3 від 17.03.2020, № 4-2 від 03.04.2020, №4-5 від 24.04.2020) та повинна була б отримувати доплату за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника (ст. 105 КЗпП України). При цьому інспектор по кадрам отримувала заробітну плату на рівні установленому штатним розписом, та враховуючи співвідношення між штатними одиницями розмір заробітної плати інспектора по кадрам був вищим ніж у головного бухгалтера, оскільки ОСОБА_1 за 4 години отримувала 7000,00 грн у той час, як головний бухгалтер за 8 годин отримувала 9500,00 грн, що є порушенням ст. 96 КЗпП України та ст. 6 Закону України «Про оплату праці» у частині диференціації заробітної плати.

Згідно фінансової звітності мікропідприємництва, розділ 2 «Звіт про фінансові результати» станом на 31.12.2019 Ф. №1-мс чистий прибуток підприємства за рік складає 5,6 тис. грн, а згідно такого ж звіту за 31.12.2020 прибуток підприємства склав 7,7 тис. грн.

Відсутність фінансової можливості для виплати заробітної плати підтверджує і той факт, що головному бухгалтеру у березні-квітні 2020 безпідставно було зменшено розмір заробітної плати.

Крім того, як ОСОБА_1 вийшла у відпустку по вагітності та пологах, на посаду інспектора по кадрам нікого не прийнято. Також, дана посада була відсутня і у штатному розписі на 2019 рік. Виключена ця посада і зі штатного розпису запровадженому 01.01.2021.

14 травня 2020 року ОСОБА_1 КНП «Черкаською центральною районною лікарнею» ЧРР видано листок непрацездатності АДЧ № 605720 на період з 14.05.2020 по 16.09.2020.

Згідно даних розрахункових відомостей допомога по вагітності та пологах по листку непрацездатності АДЧ № 605720 на період з 14.05.2020 по 16.09.2020 нарахована в травні 2020 року. Нарахована сума допомоги склала 28 918,26 грн за 126 календарних днів.

Заява-розрахунок на фінансування допомоги по вагітності та пологах у розмірі 28 918,26 грн була подана до відділення органу Фонду 27.05.2020. Кошти згідно вказаної заяви-розрахунку надійшли на рахунок страхувальника 30.06.2020.

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 КНП «Черкаською центральною районною лікарнею» ЧРР видано ще один листок непрацездатності (продовження) АДЯ № 568547 на період з 17.09.2020 по 30.09.2020.

09 вересня 2020 року тією ж комісією із соціального страхування, прийнято рішення про призначення застрахованій особі допомоги по вагітності та пологах за 14 календарних днів.

Заява-розрахунок на фінансування вказаної допомоги подана до відділення органу Фонду 15.09.2020. Кошти у розмірі 3213,14 грн були профінансовані органом Фонду 18.09.2020.

Указані висновки були зафіксовані в акті перевірки від 06.07.2022 №25 (а.с. 5-21), який отримано представником Позивача 06.07.2022. При цьому за наслідками розгляду заперечень на нього (а.с. 22-39) висновки акту перевірки були залишені без змін, про що підприємство повідомлено листом від 26.07.2022 №16.05-15-900 (а.с. 40-45).

На підставі викладених в акті перевірки висновків заступником начальника Управління виконавчої дирекції ФСС у Черкаській області Пузько Л.М. прийнято рішення від 29.07.2022 №85 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду (а.с. 4), яким приписано повернути до Фонду 32 131,40 грн страхових коштів, які використані з порушенням, а також застосовано до ТОВ «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» штраф за це порушення у розмірі 16 065,70 грн.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 4, 25 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 №16/98-ВР, ст. ст. 4, 8, 9, 10, 15, 18, 19, 25, 30 Закону та ряду норм Положення №13, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на документальне підтвердження прийняття ОСОБА_1 на роботу не з метою виробничої необхідності, а з метою отримання коштів Фонду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону закріплено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону застраховані особи мають право, зокрема, отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

У силу ст. 18 Закону страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, як допомога по вагітності та пологах.

За правилами ч. 1 ст. 25 Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Пунктом 1.1 Положення №13 передбачено, що комісія (уповноважений) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства), створюється (обирається) та діє на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство), що використовує найману працю, незалежно від форм власності і господарювання.

Згідно п. 1.3 Положення №13 організація роботи комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства здійснюється на паритетних засадах її членами, делегованими до неї роботодавцем та представником застрахованих осіб (представницькими сторонами).

Представником застрахованих осіб є профспілкова організація підприємства, а за її відсутності - інший уповноважений орган, який представляє інтереси застрахованих осіб (представник).

Приписами п. 2.2 Положення №13 передбачено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Відповідно до п. 3.1 Положення №13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

У свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 45 Закону передбачено, що Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку.

Як правильно підкреслено судом першої інстанції з огляду на наявні у матеріалах справи документи, у березні - травні 2020 року заробітна плата на підприємстві виплачувалася не відповідно до штатного розпису та з порушенням ст. 96 КЗпП та ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про відпустки» та постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СОV-2» від 11.03.2020 №211 всім працівникам, у тому числі і директору товариства, на період карантину були надані відпустки без збереження заробітної плати на період з 18.03.2020 по 22.05.2020.

З 18.03.2020 на підприємстві залишилося працювати 2 особи - головний бухгалтер (8 год в день) та інспектор по кадрам - по 4 год на день.

Із змісту відомостей по нарахуванню заробітної плати вбачається, що за лютий головний бухгалтер отримав 14 500,00 грн за 20 робочих днів, а інспектор по кадрам - за 19 робочих днів 6650,00 грн. У березні 2020 року за 21 робочий день головному бухгалтеру нараховано 9500,00 грн за повний 8-ми годинний робочий день, а інспектору по кадрам - 7000,00 грн за 4 годинний робочий день. За квітень 2020 року за 21 робочий день головному бухгалтеру так само було нараховано 9500,00 грн за повний робочий день, а інспектору по кадрам - 7000,00 грн. У травні 2020 року головному бухгалтеру нараховано за 20 робочих днів - 15900,00 грн., а інспектору по кадрам за 8 роб днів - 2800,00 грн.

Таким чином, у березні та квітні відбулося зменшення заробітної лише головному бухгалтеру, незважаючи на те, що вона у цей час додатково виконувала обов`язки керівника (накази: №3-3 від 17.03.2020, №4-2 від 03.04.2020 №4-5) та повинна була б отримувати доплату за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника (ст. 105 КЗпП України). При цьому інспектор по кадрам отримувала заробітну плату на рівні установленому штатним розписом, та враховуючи співвідношення між штатними одиницями, розмір заробітної плати інспектора по кадрам був вищим ніж у головного бухгалтера, оскільки ОСОБА_1 за 4 години отримувала 7 000,00 грн у той час, як головний бухгалтер за 8 годин отримувала 9 500,00 грн, що є порушенням ст. 96 КЗпП України та ст. 6 Закону України «Про оплату праці» у частині диференціації заробітної плати.

Щодо наданих Позивачем копій заяви головного бухгалтера від 11.03.2022, в якій остання просила зменшити їй заробітну плат зв`язку з дистанційною роботою до 9 500,00 грн (а.с. 32) та штатного розпису, запровадженого з 12.03.2020, згідно якого головному бухгалтеру установлено посадовий оклад у розмірі 9600,00 грн (а.с. 33) судова колегія зауважує, що, як правильно зазначив суд першої інстанції, дистанційна форма роботи не є підставою для зменшення заробітної плати найманому працівникові.

Крім того, аналіз змісту акта перевірки свідчить, що під час її проведення такі документи Позивачем не надавалися, що дає підстави погодитися з позицією Відповідача, висловленою у листі від 26.07.2022 №16.05-15-900 «Про розгляд заперечення до акту перевірки», про те, що такі документи ймовірно були створені після її проведення. На користь цього висновку свідчить також й те, що починаючи з травня 2020 року заробітна плата головному бухгалтеру виплачувалася вже виходячи з посадового окладу в сумі 15 900,00 грн без внесення змін у штатному розписі.

Згідно фінансової звітності мікропідприємництва, розділ 2 «Звіт про фінансові результати» станом на 31.12.2019 Ф №2-мс чистий прибуток підприємства за рік склав 5,6 тис. грн, а згідно такого ж звіту за 31.12.2020 прибуток підприємства склав 7,7 тис. грн (а.с. 83).

Про відсутність фінансової можливості для виплати заробітної плати свідчить і те, що, як було встановлено раніше, головному бухгалтеру у березні-квітні 2020 безпідставно було зменшено розмір заробітної плати.

До того ж, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу і на той факт, що, як встановлено у ході перевірки, після того, як ОСОБА_1 вийшла у відпустку по вагітності та пологах, на посаду інспектора по кадрам нікого не прийнято. Також, ця посада була відсутня і у штатному розписі на 2019 рік. Виключена ця посада і зі штатного розпису, запровадженому з 01.01.2021.

Викладене, на переконання судової колегії, дає обґрунтовані підстави погодитися з позицією суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду інспектора по кадрам не у зв`язку з виробничою необхідністю, а з метою отримання коштів Фонду у вигляді допомоги по вагітності та пологах.

Як вже було підкреслено раніше, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке спрямоване компенсувати втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. При цьому Законом закріплено право Фонду відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце, зокрема, подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону роботодавець зобов`язаний, зокрема, вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів (п. 2); під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки (п. 3).

При цьому, частиною 3 цієї ж статті передбачено, що достовірність зазначених у документах даних перевіряється Фондом. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону роботодавець несе відповідальність за: 1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; 2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; 3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду; 4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

Абзацом 1 частини 6 статті 15 Закону передбачено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені Фонду мають директор виконавчої дирекції Фонду та його заступники, керівники робочих органів Фонду та їх заступники (ч. 8 ст. 15 Закону).

Матеріали справи свідчать, що 14.05.2020 ОСОБА_1 КНП «Черкаською центральною районною лікарнею» ЧРР видано листок непрацездатності АДЧ № 605720 на період з 14.05.2020 по 16.09.2020 (а.с. 50).

Згідно інформації розрахункових відомостей допомога по вагітності та пологах по листку непрацездатності АДЧ № 605720 на період з 14.05.2020 по 16.09.2020 нарахована в травні 2020 року. Нарахована сума допомоги склала 28918,26 грн за 126 календарних днів (а.с. 51).

Заява-розрахунок на фінансування допомоги по вагітності та пологах у розмірі 28 918,26 грн була подана до відділення органу Фонду 27.05.2020 Кошти згідно вказаної заяви-розрахунку надійшли на рахунок страхувальника 30.06.2020

Крім того, 03.08.2020 ОСОБА_1 КНП «Черкаською центральною районною лікарнею» ЧРР видано ще один листок непрацездатності (продовження) АДЯ № 568547 на період з 17.09.2020 по 30.09.2020 (а.с. 53).

09.09.2020 тією ж комісією із соціального страхування прийнято рішення про призначення застрахованій особі допомоги по вагітності та пологах за 14 календарних днів.

Заява-розрахунок на фінансування вказаної допомоги подана до відділення органу Фонду 15.09.2020. Кошти у розмірі 3 213,14 грн були профінансовані органом Фонду 18.09.2020.

З урахуванням того, що ці обставини учасниками справи не заперечуються, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що виплата коштів Фондом в сумі 32 131,40 грн здійснена без наявних на те правових підстав, а відтак Відповідач правомірно прийняв рішення від 29.07.2022 №85 про необхідність їх повернення Позивачем у цій сумі, застосувавши до останнього штрафні санкцій у розмірі 50% такої суми, як це прямо передбачено абз. 1 ч. 6 ст. 15 Закону.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «АвтоВазтехобслуговування «Лада-Сервіс-Україна» - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 11 січня 2023 року.