Справа № 460/19685/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/19685/22 пров. № А/857/16106/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року (прийняте у м. Рівне суддею Комшелюк Т. О.; складене у повному обсязі 24 жовтня 2022 року) в адміністративній справі № 460/19685/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МВ-Трансбуд» до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МВ-Трансбуд» (далі - ТОВ «МВ-Трансбуд», Товариство, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправною і скасувати постанову начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека, відповідач) ОСОБА_1 № 325806 від 14 червня 2022 року про застосування до Товариства адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що Товариство здійснює діяльність по наданню транспортно-експедиційних та транспортних послуг власним та найманим автомобільним транспортом. Товариство не є автомобільним перевізником, оскільки транспортний засіб марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , який перевірявся посадовими особами відповідача, належить ПП ОСОБА_2 , з яким позивач уклав договір транспортних послуг по перевезення вантажу. З огляду на наведене, вважає, що позивач не повинен нести відповідальність за порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», а постанова про накладення на нього штрафу необґрунтована та така, що прийнята без урахування всіх обставин справи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Укртрансбезпека, яка вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до наданих до перевірки документів - товарно-транспортної накладної єдиним і належним автомобільним перевізником є ТОВ «МВ-Трансбуд». Вважає, що суд повинен брати до уваги лише ті документи, які існували у минулому на час прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії чи допущення бездіяльності). Також звертає увагу на те, що позивач не заявляє зворотної вимоги (регресу) до перевізника, відмінного до нього. Також апелянт аналізує факт вчиненого порушення. Щодо покликань суду першої інстанції на неподання відповідачем відзиву на позов зазначає, що відповідач не отримував ухвалу про відкриття провадження, а відтак не знав і не міг знати про цю справи та відповідно скористатися своїм правом подати відзив на позовну заяву.

ТОВ «МВ-Трансбуд» подало відзив на апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга не ґрунтується на положеннях законодавства та обставинах справи, а тому не підлягає до задоволення. Вказує, що головним аргументом, на який посилається відповідач в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи незаконність судового рішення, є посилання на товарно-транспортну накладну, у якій перевізником вказано ТОВ «МВ-Трансбуд», а водієм - ОСОБА_3 .

Аналізуючи приписи Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, позивач зазначає, що за достовірність даних, внесених до товарно-транспортної накладної, несе відповідальність замовник (вантажовідправник) - ТОВ «Рисоіл руда». Власником транспортного засобу є ПП ОСОБА_2 , а водій ОСОБА_3 не перебуває в трудових відносинах з позивачем. Товарно-транспортна накладна від імені перевізника підписана водієм і не містить жодного підпису та печатки від імені Товариства, тобто не містить достатніх даних, які б вказували, що перевізником вантажу було саме ТОВ «МВ-Трансбуд». З цих підстав Товариство не може нести відповідальність на підставі абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Також просить апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника ТОВ «МВ-Трансбуд».

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

За приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити таких підстав.

Як встановлено судом, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «МВ-Трансбуд» зареєстроване як юридична особа. Основним видом діяльності за КВЕД є 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт».

20.01.2022 посадові особи Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Укртрансбезпеки відповідно до направлення на перевірку № 026534 від 18.01.2022 на а/д М-05 Київ - Одеса км 452+811 проводили рейдову перевірку транспортних засобів.

Під час такої перевірки був зупинений транспортний засіб марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_2 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 , водій ОСОБА_3 .

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідачем встановлено, що загальне навантаження транспортного засобу 39,92 т, при нормативно допустимих 40 т, навантаження на вісь 23,75 т, при допустимих - 22 т.

На підставі цього контролюючі особи Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки склали довідку про результати габаритно-вагового контролю № 0057514, якою зафіксували повну масу транспортного засобу 39,42 т, навантаження на осі, тон: 1) 6,63 т; 2) 9,54 т; 3) 8,02 т; 4) 7,93 т; 5) 7,8 т.

У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідностями фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючі особи склали Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0070063 від 20.01.2022, в п. 10 якого зафіксовано навантаження на вісь 23,75 т, при допустимих - 22 т.

20.01.2022 посадові особи Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки склали акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 328802, відповідно до якого під час перевірки встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. В акті зафіксовано, що водій з актом ознайомлений, від підпису відмовився.

02.06.2022 начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки надіслав на адресу позивача письмове повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться 14.06.2022 о 10:00 год.

14.06.2022 начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт склав постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 325806, якою до ТОВ «МВ-Трансбуд» за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» на підставі абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, застосував штраф у сумі 8500 грн.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, Товариство оскаржило її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що наявними в справі доказами підтверджено, що автомобільним перевізником вантажу, який перевозився 20.01.2022 автомобілем марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , був ПП ОСОБА_2 , а не Товариство, а тому нести відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм має саме вказана особа, а не позивач.

З огляду на встановлене, суд вважав, що постанова № 325806 від 14.06.2022 про застосування до ТОВ «МВ-Трансбуд» адміністративно-господарського штрафу не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344), за приписами статті 3 якого сфера дії Закону поширюється на відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За вимогами статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом чотирнадцятої частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що суб`єктом відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм є саме автомобільний перевізник.

Відповідно до Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 (далі - Перелік документів), для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах одним із обов`язкових документів є товарно-транспортна накладна.

За таких обставин, коли в наданій водієм до перевірки товарно-транспортній накладній як автомобільний перевізник було зазначене ТОВ «МВ-Трансбуд», колегія суддів вважає, що такий доказ підтверджує факт перевезення вантажу саме ТОВ «МВ-Трансбуд».

Вказане відповідає правовому висновку Верховного Суду, висловленому в постанові від 10 листопада 2022 року в справі № 420/2451/20.

Враховуючи те, що позивач не оскаржує дотримання відповідачем порядку проведення перевірки, процедури здійснення габаритно-вагового контролю та дотримання порядку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а факт вчиненого порушення підтверджено матеріалами справи, відповідачем правомірно було застосовано штраф саме до позивача.

Відтак, оскаржувана постанова відповідача № 325806 від 14 червня 2022 року про застосування до ТОВ «МВ-Трансбуд» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн є правомірною, а тому підстави для її скасування відсутні.

З приводу надання Товариством до суду копій документів, які не надавались водієм посадовим особам контролюючого органу під час перевірки, як і не надавались Товариством відповідачу під час розгляду справи про правопорушення (при тому, що позивача було повідомлено про час та місце розгляду справи), чого позивач не заперечує, колегія суддів апеляційного суду наголошує на тому, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 січня 2020 року в справі № 814/1460/16.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 460/19685/22 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МВ-Трансбуд» до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 11 січня 2023 року.