Справа № 460/403/22
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2023 року м. Рівне №460/403/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо відмови в поставленні на чергу з надання путівки на санаторно-курортне лікування у 2022 році, відповідно до ст.22 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації відповідно до ст.22 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" поставити на чергу та виділити путівку на санаторно - курортне лікування у 2022 році, як особі, віднесеній до 3-ї категорії потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, 3 категорії. З прийняттям Конституційним Судом України рішення від 17.07.2018 №6-р/2018 відновлено пільги на санаторно-курортне лікування осіб, віднесених до 3 категорії потерпілих внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, у задоволенні якої було протиправно відмовлено.

Ухвалою суду від 22.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, довідка №8 про одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/0, не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №070/о "Довідка про одержання путівки на санаторно-курортне лікування", яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110.

Розглянувши позовну заяву та відзив на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №811275 ОСОБА_1 встановлено 2 (другу) групу інвалідності до 01.04.2022.

08.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації з заявою про забезпечення санаторно-курортним лікуванням.

Листом від 10.11.2021 №01/5-02-6763 Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації повідомило ОСОБА_1 про те, що серед передбачених ст.22 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пільг та компенсацій громадянам, віднесеним до 3 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачено забезпечення санаторно-курортним лікуванням.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №796-XII, цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно із ст.9 Закону №796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 13 Закону №796-XII передбачено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за:

1) пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Пункт 2 частини 1 статті 22 Закону №796-ХІІ (у редакції чинній до 01.01.2015) передбачав, що особам, віднесеним до категорії 3 (пункт 3 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги:

"першочергове щорічне забезпечення пільговою санаторно-курортною путівкою або путівкою на відпочинок шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам чи закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі 70 процентів середньої вартості путівки в Україні;

право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі 70 процентів середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік".

28.12.2014 прийнято Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII (далі Закон №76-VIII), що набрав чинності 01.01.2015, абз.2 пп.3 п.4 розділу І якого внесено зміни до Закону №796-XII шляхом виключення пунктів 2 і 13 статті 22.

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 № 6-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, абз.1, 2 пп.3 п.4 розділу І Закону № 76-VІІІ. Вирішено, що положення, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 17.07.2018 № 6-р/2018 вказав, що обмеження чи скасування Законом № 76-VIII пільг, компенсацій і гарантій, установлених Законом № 796-ХІІ, фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених ст.16 Конституції України, у тому числі щодо соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Приписи ст.3 Конституції України, згідно з якими держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язують державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, Закон №76-VIII у частині скасування або обмеження пільг, компенсацій і гарантій, установлених Законом № 796-ХІІ, щодо соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суперечить положенню частини другої ст.3 Конституції України, відповідно до якого держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Отже, з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 17.07.2018 №6-р/2018 відновлено право позивача, зокрема, на отримання першочергового щорічного забезпечення пільговою санаторно-курортною путівкою.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною відмови відповідача, викладеної у листі від 10.11.2021 №01/5-02-6763, щодо забезпечення пільговою санаторно-курортною путівкою у 2022 році.

Щодо іншої вимоги позивача, зобов`язання відповідача вчинити дії, то остання є похідною від першої, а відтак залежить від задоволення основної вимоги (п.23 ст.4 КАС України), а тому також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Виходячи з вимог позивача та враховуючи, що судом встановлено протиправну відмову у забезпеченні ОСОБА_1 пільговою санаторно-курортною путівкою у 2022 році, і позивачем виконано всі умови для цього, суд дійшов висновку, що для відновлення прав позивача слід зобов`язати відповідача забезпечити такою путівкою.

При цьому, твердження відповідача, що довідка №8 про одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/0 не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №070/о "Довідка про одержання путівки на санаторно-курортне лікування", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 №110, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів підприємством (установою, організацією), та, відповідно, неналежний порядок ведення та заповнення документації з вини адміністрації підприємства (установи, організації) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Також суд зауважує, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів соціального захисту для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації, викладену у листі від 10.11.2021 №01/5-02-6763, щодо забезпечення ОСОБА_1 пільговою санаторно-курортною путівкою у 2022 році.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації забезпечити ОСОБА_1 пільговою санаторно-курортною путівкою у 2022 році, відповідно до ст.22 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул.Демократична, буд.46, м.Сарни, Рівненська область, 34502; ідентифікаційний код юридичної особи 03195398).

Рішення складено 11 січня 2023 року.

Суддя О.М. Дудар