Справа № 200/4127/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року справа №200/4127/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 р. у справі № 200/4127/22 (головуючий І інстанції Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії щодо винесення постанови від 06.10.2021 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №200/658/21-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 03.06.2021, у відповідності до пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язати скасувати постанову від 06.10.2021 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 200/658/21-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 03.06.2021; зобов`язати поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №200/658/21-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 03.06.2021, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 з включенням до складу грошового забезпечення не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 63,00% - 3827,25 грн. та міліцейської премії у розмірі 48,6% - 4812,50 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №200/658/21-а, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку пенсії з 01.12.2019. За результатом розгляду заяви боржника і доданих до неї документів на думку державного виконавця відбулося фактичне виконання у повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом, що стало підставою для винесення спірної постанови про закінчення виконавчого провадження. Суд першої інстанції, розглянувши матеріали справи зробив висновок, що державним виконавцем винесено постанови як про відкриття так і про закінчення виконавчого провадження ВП № 66759621 з примусового виконання виконавчого листа №200/658/21-а, виданого 03.06.2021 Донецьким окружним адміністративним судом, про визнання дій протиправними, а не про зобов`язання вчинити певні дії, як зазначено у виконавчому листі, що є наслідком того, що за заявою стягувача, яким є позивач, щодо примусового виконання рішення суду відповідно до виконавчого листа, взагалі виконавче провадження відповідачем не відкривалось. Апелянт зазначає, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, за їх вибором - або безпосередньо до начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до суду. При цьому звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправними дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання судового рішення як Закон України "Про виконавче провадження" (стаття 82), так і Кодекс адміністративного судочинства України (стаття 287 КАС України) - не передбачає обов`язку сторони виконавчого провадження попереднього звернення до державного виконавця з вимогами про усунення порушеного права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення. ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Обґрунтовуючи підстави скарги, заявник посилався на неправомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, зокрема на те, що державний виконавець не здійснив заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», порушив принципи законності. диспозитивності виконавчого провадження, виконавчі дії не були вчинені неупереджено, ефективно, своєчасно, у повному обсязі, як цього вимагає законодавство України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в якому просив: визнати протиправними дії ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ У країни в Донецькій області щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.08.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-Х1І із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку його пенсії з 01.09.2019 року, а саме (грн.): Посадовий оклад:2500,00; Оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції2000,00 ; Надбавка за вислугу років (35%)1575,00 ; Надбавка за особливо важливі завдання (ОВЗ) (63,00%)3827,25 ; Надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) 2733,75 ; Премія (121,71%) 7361,14 ; Індексація 887,09. Всього: 20884,23; зобов`язати ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.08.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку пенсії з 01.09.2019, а саме: Посадовий оклад: 2500,00; Оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції2000,00; Надбавка за вислугу років (35%) 1575,00; Надбавка за особливо важливі завдання (ОВЗ) (63,00%) 3827,25; Надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) 2733,75; Премія (121,171%) 7361,14; Індексація 887,09. Всього: 20884,23.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №200/658/21-а, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково, зокрема судом: визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-Х1І із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку його пенсії з 01.12.2019; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку пенсії з 01.12.2019.

03 червня 2021 року на виконання вказаного рішення суду Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який позивачем був пред`явлений для примусового виконання до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині зобов`язання МВС України вчинити певні дії, а саме зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку пенсії з 01.12.2019.

Інших виконавчих листів судом не видавалось.

08.09.2021 державним виконавцем у зв`язку з примусовим виконанням зазначеного виконавчого документа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66759621.

06.10.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 66759621 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі заяви Міністерства внутрішніх справ України про закінчення виконавчого провадження ВП №66759621 у зв`язку з повним виконанням рішення суду у справі № 200/658/21-а. До вказаної заяви боржником були додані копії листа МВС України від 28.09.2021 до Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області і ОСОБА_1 та довідки про розмір грошового забезпечення останнього для перерахунку пенсії.

26 січня 2022 року позивачем до Донецького окружного адміністративного суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 200/658/21-а.

За результатами розгляду даної заяви Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 200/658/21-а прийнято ухвалу від 04 лютого 2022 року, в якій зроблено висновок про фактичне не виконання відповідачем у повному обсязі рішення суду, яке набрало законної сили, в частині включення до складу грошового забезпечення не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 63,00% - 3827,25 грн. та міліцейської премії у розмірі 48,6% - 4812, 50 грн., що вже були включені до складу грошового забезпечення відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2020 по справі № 200/2802/20-а, яке також набрало законної сили.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірності закінчення виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - «ЄСПЛ») у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404).

Статтею 1 Закону Закон № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 2 Закону № 1404, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 1 розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Частиною 1 статті 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст.13 Закону №1404 встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини 3, частина 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною 1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно до ч. 3 вказаної статті у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За приписами частини 1 статті 41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 статті 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону № 1404).

Як вже зазначалось ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в якому просив зокрема: зобов`язати ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.08.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку пенсії з 01.09.2019, а саме: Посадовий оклад: 2500,00; Оклад за військовим (спеціальним) званням майор міліції2000,00; Надбавка за вислугу років (35% 1575,00; Надбавка за особливо важливі завдання (ОВЗ) (63,00%)3827,25; Надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) 2733,75; Премія (121,171%) 7361,14; Індексація 887,09. Всього: 20884,23.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 р. справа №200/658/21-а та виконавчим документом виданим на підставі нього, було зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) індексації та премії, у тому числі не скасованих міліцейських видів грошового забезпечення за посадою старший дільничний офіцер поліції (управління, відділи (відділення) поліції), для перерахунку пенсії з 01.12.2019.

Зазначене судове рішення є зобов`язального характеру та виконавчий лист виданий на його виконання , не містило вимоги в частині зобов`язання відповідача щодо включення до оновленої довідки надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 63,00% - 3827,25 грн. та міліцейської премії у розмірі 48,6% - 4812,50 грн.

Суд в мотивувальній частині зазначеного рішення щодо конкретизації позивачем розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення, які необхідно включити до оновленої довідки, зазначив, що на час розгляду справи у суду відсутні підстави для задоволення таких вимог, оскільки жодних спорів з приводу розмірів таких видів грошового забезпечення наразі між сторонами не існує, а їх задоволення свідчило б про вирішення спору на майбутнє, що не відповідає задачам та принципам адміністративного судочинства. Щодо способу захисту, суд враховує правові висновки Верховного Суду в рішенні від 17 грудня 2019 року за результатами розгляду зразкової справи № 160/8324/19 й застосовує саме такий, викладаючи резолютивну частину рішення суду.

Отже, суд у вказаному рішенні дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог в частині конкретизації розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення, які необхідно включити до оновленої довідки.

Тобто, у межах справи №200/658/21-а не вирішувалось питання правомірності включення або не включення до оновленої довідки надбавки за особливо важливі завдання в розмірі 63,00% - 3827,25 грн. та міліцейської премії у розмірі 48,6% - 4812,50 грн.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що, оскільки рішення суду виконано відповідно до резулятивної частини цього рішення, у відповідача були наявний підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

Стосовно посилання позивача на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі № 200/658/21-а про встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд зазначає, що статтею 382 Розділ IV КАС України регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, Законом України «Про виконавче провадження» - порядок примусового виконання судового рішення. Суд зазначає, що право суду на встановлення судового контролю не обмежується відкриттям такого провадження та звернення позивача до органів, що здійснюють примусове виконання рішень судів, не звільняє відповідача від обов`язку вживати дії направлені на виконання рішення суду в самостійному порядку. Виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, при цьому обов`язок суду контролювати виконання свого рішення закріплено безпосередньо Конституцією України та КАС України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 250, 287, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 р. у справі № 200/4127/22- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 11 січня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г.Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць