Справа № 320/10868/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпраці у Київській області від 09 квітня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45 та № КВ641/39/АВ/НД/СП/ФС-46 про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. ОСОБА_1 вказує на те, що не чинила та не могла чинити перешкод посадовим особам Головного управління Держпраці у Київській області, адже не була присутня під час здійснення будь-яких заходу державного контролю та не отримувала вимог щодо надання будь-яких документів чи організації робочого місця, а хто створив інспектору перешкоди в доступі до перевірки їй невідомо. Також позивач наголошує на тому, що не була належним чином повідомлена про розгляд справ про накладення штрафів, у зв`язку з чим позбавлена можливості надавати заперечення та докази. Просить врахувати, що сам факт направлення повідомлення без доказів його отримання не свідчить про її поінформованість про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що проведення інспекційних відвідувань ОСОБА_1 виявилося неможливим у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспекторів праці, а саме - ненаданням інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю), ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень, в яких використовується наймана праця фізичною особою-підприємцем, ненаданні робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета заходу державного нагляду (контролю). Відповідач наголошує на тому, що направляв ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справ за її юридичною адресою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

На адресу Головного управління Держпраці у Київській області надійшло звернення громадянина ОСОБА_2 , в якому зазначено, що він у період з 01 жовтня 2020 року до 13 січня 2021 року працював вантажником та комірником в будівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_2 . Заявник повідомив про затримку виплати розрахункових коштів при звільненні у розмірі 15320 грн 00 коп, зокрема заборгованої заробітної плати з 01 грудня 2020 року до 13 січня 2021 року, а також про відмову повернути трудову книжку після звільнення з роботи за ініціативою роботодавця. У зв`язку з цим ОСОБА_2 просив вжити заходи щодо виплати заборгованих коштів, повернення трудової книжки і перевірити стан дотримання законодавства про працю у будівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Головне управління Держпраці у Київській області листом від 18 лютого 2021 року № 42/3/21/3324 звернулося до Державної служби України з питань праці щодо погодження позапланових заходів державного нагляду (контролю).

Листом Державної служби України з питань праці (вх. № 6667/1/21 від 23 лютого 2021 року) надано погодження на проведення Головним управлінням Держпраці у Київській області позапланового заходу із здійснення державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 .

Наказом начальника Головного управління Держпраці у Київській області від 05 березня 2021 року № 960 призначено проведення інспекційного відвідування щодо дотримання законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , фактична адреса: АДРЕСА_2 на підставі звернення ОСОБА_2 від 03 лютого 2021 року № С-647, а наказом від 05 березня 2021 року № 961 - щодо неоформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , фактичні адреси: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у зв`язку з аналізом інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

На підставі зазначених наказів видані направлення на проведення інспекційних відвідувань від 05 березня 2021 року № 641 та № 640 відповідно.

Суд першої інстанції також зазначив, що згідно з матеріалами відеофіксації проведення інспекційного відвідування о 14:30 10 березня 2021 року представник інспекції Мисів Ю.В. розпочав інспекційне відвідування за адресою: АДРЕСА_1 . Особи, які знаходились у приміщені за вказаною адресою, повідомили, що за цією адресою здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . Інспектор праці почав опитування особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що працює у ФОП ОСОБА_1 (час 3.15-3.58 запису). Надалі невідома особа силою змусила інспектора праці покинути вказане приміщення, а інспектор викликав наряд поліції.

У свою чергу позивач заперечує, що вказані обставини відбувалися за місце здійснення нею господарської діяльності.

За результатами інспекційного відвідування були складені акт про неможливість проведення заходу державного контролю від 10 березня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД (предмет контролю: не оформлення трудових відносин) та акт про неможливість проведення заходу державного контролю від 10 березня 2021 року № КВ641/39/АВ/НД (предмет контролю: додержання законодавства про працю), які направлені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 11 березня 2021 року.

Також позивачу 26 березня 2021 року засобами поштового зв`язку були направлені повідомлення від 24 березня 2021 року № 42/1/21/6471 та 42/1/21/6473 щодо розгляду справ про накладення штрафу, передбаченого абз. 7 та абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з тим рекомендований лист повернувся адресату з відміткою «Повертається. Адресат відсутній за вказаною адресою».

Заступник начальника Головного управління Держпраці у Київській області 09 квітня 2021 року виніс постанови про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення:

- № КВ640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45, якою за порушення абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України наклав на позивача штраф у розмірі 96000 грн 00 коп;

- № КВ641/39/АВ/НД/СП/ФС-46, якою за порушення абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України наклав на позивача штраф у розмірі 18000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними постановами, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що факт недопуску і видворення перевіряючого, який представився і пред`являв службове посвідчення за адресою: вул. Авіаконструктора Антонова 3-а, м. Ірпінь, Київська обл. підтверджений відеозаписом перевірки і є достатньою підставою для складення відповідних актів про неможливість проведення заходу державного контролю, які в подальшому стали підставами для винесення оскаржуваних постанов.

Суд першої інстанції зауважив, що недопуск посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу без установлених законом підстав для такого недопущення вважається порушенням обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю) органом державного нагляду (контролю) в межах його компетенції. Між тим, судом не установлено та позивачем не підтверджено належними доказами наявності законних підстав для недопущення посадової особи контролюючого органу до проведення інспекційного відвідування.

Посилання позивача щодо неповідомлення її про розгляд справ про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення суд першої інстанції визнав необґрунтованими, адже матеріали справи містять докази направлення рекомендованим листом відповідних повідомлень від 24 березня 2021 року. Суд першої інстанції застосував принцип «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно із яким закони допомагають тим, хто пильнує, а не тим, хто спить та зазначив, що фізична особа-підприємець зобов`язана забезпечити отримання нею кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку особа не вправі посилатись на неотримання нею документів як на обставину, що звільняє її від настання у зв`язку із цим негативних наслідків.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , адже він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Водночас положеннями ч. 6 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням, зокрема, законодавства про працю та зайнятість населення з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначений Порядок був чинним на час проведення інспекційного відвідування та винесення оскаржуваних постанов. Лише рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року у справі № 640/17424/19, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823, якою затверджено Порядок № 823, визнано протиправною і нечинною.

Відповідно до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Перелік підстав для здійснення інспекційних відвідувань наведено у п. 5 Порядку № 823, до якого належать, зокрема, такі: звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

За правилами пп. 1 п. 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Згідно з пп. 3 п. 13 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування.

Зазначені норми права вказують на те, що інспекційне відвідування проводиться без попереднього повідомлення, а об`єкт відвідування має право не допускати інспекторів праці до його проведення лише за наявності передбачених для цього підстав.

Положеннями абз. 7 та абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз. 7);

- вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз. 8).

У свою чергу абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України визначена міра відповідальності у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Як вже зазначалося, наказом начальника Головного управління Держпраці у Київській області від 05 березня 2021 року № 960 та № 961 було призначено проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з двох підстав: щодо дотримання законодавства про працю та щодо неоформлення трудових відносин.

Таким чином недопущення до проведення перевірок з питань додержання законодавства про працю, призначених наказами від 05 березня 2021 року № 960 та № 961, створення перешкод у їх проведенні, є підставами для застосування штрафів, передбачених абз. 7 та абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

За твердженням відповідача, факт недопуску посадових осіб до проведення перевірки підтверджується актами про неможливість проведення заходу державного контролю від 10 березня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД та № КВ641/39/АВ/НД, а також матеріалами відеофіксації.

Як вже зазначалося, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з матеріалами відеофіксації проведення інспекційного відвідування о 14:30 10 березня 2021 року представник інспекції Мисів Ю.В. розпочав інспекційне відвідування за адресою: АДРЕСА_1 . Особи, які знаходились у приміщені за вказаною адресою, повідомили, що за цією адресою здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . Інспектор праці почав опитування особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що працює у ФОП ОСОБА_1 . Надалі невідома особа силою змусила інспектора праці покинути вказане приміщення, а інспектор викликав наряд поліції.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що веде свою господарську діяльність в магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Натомість інспектор знаходився в більярдному клубі, в якому господарську діяльність здійснює інша особа.

Дослідивши наданий відповідачем відеозапис, колегія суддів встановила, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з вивісками, дійсно розміщені, зокрема, заклад «CenTral» та магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Обставини інспекційного відвідування, описані судом першої інстанції в рішенні суду від 12 вересня 2022 року на підтвердження того, що посадову особу Головного управління Держпраці у Київській області не було допущено до інспекційного відвідування із застосуванням фізичної сили (опитування ОСОБА_3 , спонукання інспектора покинути приміщення), згідно з відеозаписом мали місце в кімнаті, позначеній вивіскою «Більярдний клуб» на другому поверсі приміщення, вхід до якого позначений вивіскою «CenTral».

Наданий відповідачем відеозапис також фіксує факт перебування посадової особи Головного управління Держпраці у Київській області в приміщенні, вхід до якого позначений вивіскою «Буд Маркет», однак не містить запису обставин, які б могли бути розцінені як недопуск до інспекційного відвідування або перешкоджання у його проведенні.

В актах про неможливість проведення заходу державного контролю від 10 березня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД та № КВ641/39/АВ/НД зазначено, що о 15 год 30 хв було здійснено спробу провести захід державного контролю ФОП ОСОБА_1 , однак такий захід провести неможливо у зв`язку зі створенням перешкод у діяльності інспекторів праці, які полягають у:

- ненаданні інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю);

- ненаданні доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень, в яких використовується наймана праця фізичною особою-підприємцем;

- ненаданні робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета заходу (не надано можливості поспілкуватися з працівниками та надалі зачинено вхідні двері).

Разом з тим обставини, описані в зазначених актах про неможливість проведення заходу державного контролю, не відповідають обставинам, що відображені в наданих відповідачем матеріалах відеофіксації ходу проведення інспекційного відвідування.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів виходить з того, що згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надані відповідачем докази (акти про неможливість проведення заходу державного контролю від 10 березня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД та № КВ641/39/АВ/НД і матеріали відеофіксації) не дають можливості достовірно встановити обставини, на яких ґрунтується висновок про порушення ОСОБА_1 абз. 7 та абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, адже відображають різні події.

Крім того Головне управління Держпраці у Київській області не надало доказів того, що інспектор праці, прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , правильно визначив місце здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем в зазначеній будівлі.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач належним чином не підтвердив факт недопущення ОСОБА_1 інспекторів праці до проведення перевірки чи створення перешкод у її проведенні та, відповідно, не довів наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за абз. 7 та абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Зазначена обставина є достатньою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання протиправними і скасування постанов Головного управління Держпраці у Київській області від 09 квітня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45 та № КВ641/39/АВ/НД/СП/ФС-46 про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У зв`язку з цим колегія суддів не надає оцінки доводам позивача щодо порушення процедури розгляду справ про накладення штрафу, а саме - неповідомлення про дату, час і місце розгляду справи, ненадання можливості подавати докази і заперечення. Зазначені доводи мали б значення для правильного вирішення спору лише у разі підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушень, які стали підставою для прийняття постанов від 09 квітня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45 та № КВ641/39/АВ/НД/СП/ФС-46.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12 вересня 2022 року і є підставою для його скасування.

Відповідно до пп.пп. б, в п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини, в якій, серед іншого, зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції - у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп, а при зверненні з апеляційною скаргою - у розмірі 3405 грн 00 коп.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, на її корить належить також стягнути судові витрати на сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09 квітня 2021 року № КВ640/39/АВ/НД/СПТД/ФС-45 та № КВ641/39/АВ/НД/СП/ФС-46.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (місцезнаходження: вул. Вавілових, 10, м. Київ, 04060; ідентифікаційний код: 39794214) судові витрати на сплату судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп та на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест