Справа № 260/920/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/920/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.,

секретаря судового засідання Зейкан М.М.,

за участю:

представник позивача не з`явився,

представник відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (вул. Тацея, буд. 98, м. Свалява, Свалявський район, Закарпатська область, 89300, ) до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (пл. Міцкевича, буд. 8, м. Львів, 79005, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (далі позивач, ТОВ «Свалява-Міськбуд») через представника Дев`яна Володимира Олексійовича, звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову ЗК №07/1501/АВ-ІП-ФС-04 від 03.02.2022 року, винесену першим заступником начальника Управління Держпраці в Закарпатській області Грицик В.І. про накладення на ТОВ «Свалява-Міськбуд» штрафу у розмірі 19500 гривень за невиконання припису №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що в період з 18.11.2021 року по 30.11.2021 року головним державним інспектором праці Лопіт І.І. Управління Держпраці у Закарпатській області проведено повторну (третю) позапланову перевірку щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, яка проведена на підставі повторного звернення ОСОБА_1 , яке поступило до Державної Служби України з питань праці 08.11.2021 року, щодо бездіяльності та неналежного виконання посадових обов`язків інспектором праці та керівництвом Управління Держпраці у Закарпатській області. Позивач зауважує, що перевірки з одного і того самого питання за зверненнями ОСОБА_1 проводилися три рази, що є зловживанням правами, а згідно вимог п.9 ч.3 ст.2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того зазначає, що приписом №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року зобов`язано директора ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_2 забезпечити додержання норм законодавства про працю, а саме: ст.116 КзпП України та ч.1 ст.83 КЗпП України до 28.12.2021 року, без конкретизації які саме порушення і в який спосіб має бути усунуто. Також вказує, що припис складено відносно директора ТОВ «Свалява-Міськбуд» ОСОБА_2 , а до адміністративної відповідальності за невиконання припису притягнуто ТОВ «Свалява-Міськбуд». Також позивач посилається на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ТОВ «Свалява-Міськбуд» не виконало п. 1, п.2 припису №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року, при звільненні з роботи 16.11.2020 року ОСОБА_1 , директором ОСОБА_2 не забезпечено виплату всіх сум, що належали їй від підприємства в день звільнення чим порушено ч.1 ст.116 КЗпП України та не нараховано грошову компенсацію при звільненні за невикористані дні щорічної відпустки та дні додаткової відпустки, як матері, що мас двох і більше дітей віком до 15 років, чим порушено ч.1 ст.83 КЗпП України. Однак, такі доводи є безпідставними, оскільки при звільненні ОСОБА_1 з роботи їй було проведено всі виплати у відповідності до трудового законодавства, що підтверджується актами управлінню Держпраці у Закарпатській області №ЗК287/291/АВ, №ЗК288/291/АВ від 12.07.2021 року та розрахунковими документами. Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки така винесена з грубим порушенням норм законодавства.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач - Управління Держпраці у Закарпатській області 05 квітня 2022 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Так, відповідач зазначив, що Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗК07/1501/АВ-ІП-ФС-04 від 03.02.2022 року винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю, у зв`язку із чим, підстави для скасування такої, відсутні.

Ухвалою суду від 10 травня 2022 року було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/118/22.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 27 грудня 2022 року здійснено заміну відповідача Управління Держпраці в Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 16, ) на його правонаступника Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ).

Сторони в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що на адресу Управління Держпраці у Закарпатській області у листопаді 2021 року надійшов лист Державної служби України з питань праці №7277/1/4.1-ЗВ-21 від 09.11.2021 року, згідно якого для розгляду та вжиття заходів направлена скарга ОСОБА_1 , а також погоджено проведення Управлінням Держпраці у Закарпатській області позапланових заходів державного нагляду (контролю) у TOB «Свалява-Міськбуд» та Буковецькій філії TOB «Свалява-Міськбуд» за скаргою ОСОБА_1 .

Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 15.11.2021 року №270 про проведення позапланової перевірки у ТОВ «Свалява-Міськбуд» (м.Свалява, вул. Тацея, 98) та Буковецькій філії ТОВ «Свалява-Міськбуд» (Воловецький район, с. Буковець, 90) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю, відповідно до місту звернення за переліком питань, визначених у пунктах 2.31; 2.32;2 32.1; 2.32.2; 5.1; 5.2; 5.11; 5.12; 5.12; 5.14; 5.15; 5.16; 5.17; 5.19; 5.20; 5.21; 4.5.22; 5.23; 5.24; 5.25; 5.26; 5.27; 5.28; 9.3.2; 9.4.2: 9.9; 9.13: Додатку до Акта, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27 жовтня 2020 року №2161.

На підставі наказу видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 15.11.2021 року №1007 та №1006.

Під час проведення позапланової перевірки станом на 30.11.2021 року встановлено ряд порушень, зокрема порушення вимог норм статті 116 Кодексу законів про працю, ст. 19 ЗУ «Про відпустки», ст. 83 КЗпП України.

Аналогічна ситуація виявлена і при позаплановій перевірці Буковецької Філії TOB «Свалява - Міськбуд» (далі - Філія). Так, Філією не забезпечено виплату ОСОБА_1 всіх сум, що належали їй від підприємства в день звільнення.

Згідно наданого табеля обліку робочого часу за листопад 2020 року в день звільнення 16 листопада ОСОБА_1 була відсутня на роботі, у зв`язку з чим заробітна плата їй не нараховувалась.

Також при звільненні їй не проведено нарахування грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки матері; як матері, що має двох і більше дітей віком до 15 років.

Таким чином, за результатами позапланової перевірки TOB «Свалява - Міськбуд» головним державним інспектором Лопіт І.І. складено Акт №ЗК541«А»/1501/АВ від 30.11.2021 року, який підписаний директором Товариства Дев`ян В.О.

За результатами позапланової перевірки Філії головним державним інспектором Лопіт І.І. складено Акт №ЗК541«Б»/1501/АВ від 30.11.2021 року, який підписаний директором Філії Дев`ян М.Г.

На підставі актів перевірок відповідач прийняв приписи про усунення виявлених порушень №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року та №ЗК541«Б»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року.

Позивачу був встановлений строк на усунення порушень, зазначених у приписі №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року до 28.12.2021 року.

Однак, станом на 12 січня 2022 року припис не виконано.

Про дату отримання акту №ЗК07/1501/АВ від 12.01.2022 року складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису, а також про дату розгляду справи про накладення штрафу, відповідно до вимог абз. 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» № 509 від 17.07.2013 року із змінами, директора товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява - Міськбуд» Дев`ян В.О. повідомлено листом №07-04/325 від 25.01.2022 року, який надіслано на юридичну адресу підприємства: м. Свалява, вул. Тацея, 98, Мукачівський район.

На розгляд справи директор ТОВ «Свалява - Міськбуд» Дев`ян В.О. з`явився та повністю заперечував факт допущених порушень.

03 лютого 2022 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком В.І. було винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення уповноваженими посадовими особами №ЗК07/1501/АВ-ІП-ФС-04, якою накладено на ТОВ «Свалява - Міськбуд» штраф у розмірі 19500 грн.

Вважаючи постанову про накладення штрафу уповноваженими особами протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Так, за приписами статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №96 (надалі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Управління Держпраці в Закарпатській області.

Відповідно до п.п.5 п.4 Положення про Управління Державної служби України з питань праці в Закарпатській області (далі - Управління), затвердженого наказом Мінсоцполітики від 03.08.2018р. №84 управління на виконання покладених на нього завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю. У відповідності до п.п.50 цього ж пункту Управління накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Тобто, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Закарпатської області.

Повноваження, права та обов`язки державних інспекторів Держпраці та територіальних державних управлінь визначені, крім загальних законів, конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих законами України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 8 вересня 2004 року №1985-IV та «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві» від 8 вересня 2004 року №1986-IV.

Названі конвенції мають пріоритетне значення, в силу того, що статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права; згідно частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства; статтею 8-1 КЗпП України визначено, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Стаття 12 Конвенції №81 визначає, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: І) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ІІ) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ІІІ) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; ІV) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Згідно зі статтею 16 Конвенції №81 інспекція на підприємствах проводиться так часто і так ретельно, як це потрібно для забезпечення ефективного застосування відповідних законодавчих положень.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 №340 (далі - Положення) Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань:

« 5) здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами» та фізичними особами, які використовують найману працю.

50) накладне у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці».

Управління Держпраці здійснює діяльність у сфері контролю за додержанням законодавства про працю на час виникнення спірних правовідносин у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України №877 підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів, зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;

- звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`зковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Так, як встановлено, на адресу Управління Держпраці у Закарпатській області у листопаді 2021 року надійшов лист Державної служби України з питань праці №7277/1/4.1-ЗВ-21 від 09.11.2021 року, згідно якого для розгляду та вжиття заходів направлена скарга ОСОБА_1 , а також погоджено проведення Управлінням Держпраці у Закарпатській області позапланових заходів державного нагляду (контролю) у TOB «Свалява - Міськбуд» та Буковецькій філії TOB «Свалява - Міськбуд» за скаргою М.В.Коблик

У даному зверненні ОСОБА_1 , в межах компетенції Управління Держпраці у Закарпатській області зазначає таке: «З 2007 року я постійно працювала в TOB «Свалява - Міськбуд» та в Буковецькій філії TOB «Свалява - Міськбуд» з моменту її створення (була звільнена в листопаді 2020р. без письмової згоди під час вагітності та декретної відпустки по догляду за новонародженою дитиною та без погашення заборгованості по заробітній платі, що є грубим порушенням ст. 115, 116, 117 КзПП України). Розрахунок зі мною не проведено по сьогоднішній день, компенсації за невикористані відпуски не виплачено. Також не виплачено за щорічні відпустки, додаткові відпустки на дітей, матеріальні допомоги па оздоровлення, у зв`язку з одруженням, у зв`язку з народженням дитини, що передбачено Колективним договором. Також не проведено індексацію заробітної плати за весь період невиплати відповідно до встановленого індексу інфляції».

Таким чином, за результатами позапланової перевірки TOB «Свалява - Міськбуд» головним державним інспектором Лопіт І.І. складено Акт №ЗК541«А»/1501/АВ від 30.11.2021 року, який підписаний директором Товариства Дев`ян В.О.

Відповідно до п.7, 8 ст.7 Закону №877 у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Так, за результатами позапланової перевірки ТОВ «Свалява - Міськбуд» головним державним інспектором Лопіт І.І. складено Припис №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року.

Позивач не погодившись із приписом про усунення виявлених порушень №ЗК541«А»/1501/АВ/П від 30.11.2021 року Управління Держпраці в Закарпатській області звернувся до суду з позовом.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/118/22 від 03 червня 2022 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року, у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» до Управління Держпраці у Закарпатській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування приписів відмовлено.

Разом з тим, при розгляді справи №260/118/22 судом надано оцінку виявленим інспекційним відвідуванням порушень. Зокрема, судами встановлено, що перевірка, яку провів відповідач у межах цього спору, не є повторним проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом, що був підставою дня проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Що стосується виявлених відповідачем в ході перевірки порушень, то суди встановили наступне.

31.10.2019 року ОСОБА_1 прийнята на роботу у ТзОВ «Свалява - Міськбуд» на посаду бухгалтера та за сумісництвом у Буковецьку філію TзOB «Свалява - Міськбуд».

З 12.11.2019 року по 16.03.2020 року та з 17.03.2020 року по 15.11.2020 року ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

16.11.2020 року ОСОБА_1 приступила до виконання службових обов`язків, на підставі наказу №40а від 13.11.2020 року та заяви ОСОБА_1 від 13.11.2020 року.

В цей же день ОСОБА_1 подала заяву на звільнення за власним бажанням з 16.11.2020 року і у той же день, на підставі наказу TзOB «Свалява - Міськбуд» №406, була звільнена з роботи, відповідно до ст.38 КЗпП України.

У ході перевірки відповідач встановив порушення позивачем ст.116 КЗпП України, яке полягає у непроведенні із ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні, в частині виплати грошової компенсації за дні невикористаної щорічної та додаткової відпустки.

Позивач заперечує ту обставину, що при звільненні з роботи ОСОБА_1 мала право на щорічну основну відпустку за період з 31.10.2019 року по 16.11.2020 року, оскільки у цей час перебувала у декретній відпустці, яка не зараховується до стажу роботи, який дає право на таку відпустку. Тому, на думку позивача, він правомірно не виплатив ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки.

Однак суди не погодились із твердженнями позивача зважаючи на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 82 КЗпП України до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 75 цього Кодексу), зараховуються час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому надавалося матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, за винятком відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Із цієї правової норми слідує, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не зараховується до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про відпустки», до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 6 цього Закону), зараховуються час, коли працівник фактично не працював, але за ним зберігалося місце роботи (посада) і йому виплачувалася допомога по державному соціальному страхуванню, за винятком частково оплачуваної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Із цієї правової норми слідує, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не зараховується до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, лише, якщо така відпустка була частково оплачувана.

Водночас у матеріалах справи немає доказів про те, що відпустка ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була оплачуваною повністю чи частково. У цей час ОСОБА_1 виплачувалась лише допомога по державному соціальному страхуванню.

Тому, враховуючи норму пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про відпустки», ОСОБА_1 має право на щорічну основну відпустку за період з 31.10.2019 року по 16.11.2020 року.

Разом з тим між правовими нормами пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про відпустки» є правова колізія за якої вказані однопредметні норми по різному регулюють спірні правовідносини.

Проте, зважаючи на ту обставину, що норми Закону України «Про відпустки» є спеціальними порівняно із КЗпП України та визначають умови, тривалість і порядок надання відпусток, то у спірних правовідносинах необхідно застосувати саме правову норму пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про відпустки».

Зважаючи на те, що час перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до стажу роботи, який дає право на щорічну відпустку, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про відпустки», то ОСОБА_1 набула право на щорічну відпустку за період з 31.10.2019 року по 16.11.2020 року.

ОСОБА_1 цю відпустку за час роботи не використала, а, отже, позивач, при звільненні ОСОБА_1 , мав виплатити їй компенсацію за дні невикористаної відпустки.

Щорічна додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів передбачена частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» для одного із батьків, які мають двоє і більше дітей.

Судами встановлено, що у період з 31.10.2019 року по 16.11.2020 року ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за другою дитиною, а вік першої не перевищував 15 років, що сторони не заперечують.

Отже, ОСОБА_1 у період з 31.10.2019 року по 16.11.2020 року набула право на додаткову оплачувану відпустку, як матір, яка має двох дітей віком до 15 років.

Також суди встановили, що ОСОБА_1 у вказаний період цю відпустку не використала, а тому при звільненні з роботи мала право на її грошову компенсацію.

Водночас позивач не виконав свій обов`язок та не виплатив ОСОБА_1 при звільненні з роботи грошову компенсацію за дні невикористаної додаткової щорічної відпустки, як матері, яка має двох дітей віком до 15 років.

Суди дійшли висновку, що відповідач достовірно встановив, що позивач не провів повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В свою чергу, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

У відповідності до п.3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку №509).

Згідно з п.7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

З матеріалів справи слідує, що позивач був повідомлений про розгляд справи за ст.265 КЗпП України та був присутній на розгляді такої.

Положеннями абзаців 1-4 пункту 4 Порядку №509 визначено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Аналіз наведених обставин у їх сукупності вказує на те, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв з урахуванням усіх правових підстав, необхідних для її ухвалення, а також з дотриманням порядку проведення перевірки і порядку накладення штрафу, а тому, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення не підлягають задоволенню судом.

Також суд зазначає, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, суд зауважує, що деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Також суттєве (фундаментальне) порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Тож, у підсумку, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, слід запровадити критерій виміру суттєвості порушень правової процедури ухвалення рішення, а саме порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. На думку суду, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

При дослідженні правомірності винесення рішення значення має тільки наявність чи відсутність фактів порушення вимог законодавства, зазначених в акті перевірки, у зв`язку з чим наявність цього формального порушення контролюючого органу не може бути єдиною та безумовною підставою для його скасування.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №815/1298/17.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, свідчать про надмірний формалізм, а тому, не мають значення для правильного вирішення даного судового спору по суті.

Таким чином, суд, з урахуванням встановлених обставин Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 року, приходить до висновку, що під час інспекційного відвідування ТОВ «Свалява - Міськбуд» та під час винесення припису на усунення виявлених порушень позивачем не були спростовані факти порушення ненарахування та виплати ОСОБА_3 повного розрахунку при звільненні, що свідчить про правомірність застосування до нього фінансових санкцій оскаржуваним рішенням, а отже оскаржувана постанова №ЗК07/1501/АВ-ІП-ФС-04 від 03.02.2022 року про накладення штрафу у розмірі 19500 грн., яка винесена на підставі акту інспекційного відвідування від 29.04.2021 року №ЗК169/1144/АВ та припису про усунення порушень від 30.11.2021 року №ЗК541«А»/1501/АВ/П, є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході розгляду справи відповідачем було доведено правомірність прийняття постанови №ЗК07/1501/АВ-ІП-ФС-04 від 03.02.2022 року про застосування до підприємства штрафних санкцій в сумі 19500,00 грн., у зв`язку із чим, відсутні підстави для задоволення позову.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Свалява-Міськбуд» (вул. Тацея, буд. 98, м. Свалява, Свалявський район, Закарпатська область, 89300, ) до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (пл. Міцкевича, буд. 8, м. Львів, 79005, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відпустці з 30 грудня 2022 року по 12 січня 2023 року (включно), повний текст рішення виготовлено та підписано 13 січня 2023 року.

СуддяЯ. М. Калинич