Справа № 620/8130/22
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/8130/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 10.11.2022 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі ГУНП в Чернігівській області, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №100 від 25.10.2022 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції, інспектора ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Блінова Руслана Сергійовича.

Свої вимоги мотивує тим, що в діях позивача був відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а також ГУНП в Чернігівській області порушено процедуру притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із оголошеним в Україні воєнним станом та з метою запобігання розголошенню інформації стосовно позицій та переміщення Збройних Сил України та Сил територіальної оборони заборонено використання відеореєстраторів, тому останній був вимкнений під час подій, які відбувались 15.06.2022. Разом з тим, після зупинки транспортного засобу ним здійснювалась відеофіксація на нагрудну бодікамеру відповідно до вимог Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026. Враховуючи наведене, позивач зазначає, що службові обов`язки виконані ним у повному обсязі та у відповідності до чинних норм та правил, які регулюють діяльність поліцейських. Разом з тим, дисциплінарною комісією під час визначення виду дисциплінарного стягнення не встановлено всі обставини, які мають значення для справи. Посилання на загальні норми права не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності та доказом наявності в діях особи складу дисциплінарного проступку.

Крім того, в порушення вимог Дисциплінарного статуту НПУ зміст наказу за результатами проведеного службового розслідування не було оголошено по особовому складу органу поліції.

Ухвалою судді від 16.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зазначено про відсутність підстав для залучення Первинної професійної спілки як третьої особи.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому ГУНП в Чернігівській області позовні вимоги не визнало, просило відмовити в їх задоволенні та зазначило, що з початку виконання службових обов`язків та до їх закінчення поліцейські зобов`язані вести відеозйомку портативними відеореєстраторами, записи з яких при оформленні матеріалів у справах про адміністративне правопорушення є належними та допустимими доказами, які при розгляді прав про адміністративне правопорушення у суді не дозволяють правопорушнику уникнути відповідальності. Разом з тим, проведеним службовим розслідуванням було встановлено порушення позивачем порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: частини 1 статті 251 КУпАП в частині ненадання суду достатніх доказів для об`єктивного вирішення справи, частини 2 статті 266 КУпАП в частині незалучення свідків при неможливості застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду особи та вимог пункту 5 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, в частині нездійснення відеофіксації під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що стало підставою закриття провадження по справі в суді, у зв`язку із чим ОСОБА_1 спірним наказом притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення «догани».

При цьому, доводи позивача щодо наявності заборони поліцейським фіксувати факти правопорушень на портативні відеореєстратори (бодікамери) відповідач вважає необґрунтованими, оскільки нормативно-правові акти, які регулюють порядок проходження служби в поліції та виконання поліцейськими своїх обов`язків, жодних заборон або обмежень в даній частині не містять.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

ГУНП в Чернігівській області подано заперечення, у яких відповідач наголошував на необґрунтованості позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, враховуючи таке.

ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України на посаді інспектора ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

19.09.2022 на ім`я начальника ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт про те, що з метою забезпечення контролю за станом адміністративно-правозастосовної діяльності в підрозділах поліції ГУНП в Чернігівській області, було проведено звірку адміністративних матеріалів, складених по ст. 130 КУпАП, за 6 місяців 2022 року. На момент проведення звірки, поліцейськими ГРПП виявлено та задокументовано 1246 матеріалів за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, зокрема прийнято рішення по 479 матеріалах, серед яких закрито за п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутністю складу правопорушення в основному причиною цьому є недотримання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, не належний збір доказів) 66 (по Прилуцькому РВП - 7) (а.с. 74-75).

Враховуючи наведене, наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 26.09.2022 №1122 призначено службове розслідування за фактами, викладеними в рапорті (а.с. 76).

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений 10.10.2022 (а.с. 44-67), у якому зазначено, що 15.06.2022 інспектором ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Бліновим Р.С. складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_2 , який 08.07.2022 розглянуто Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області та винесено постанову про закриття провадження в справі на підставі статей 247, 283, 284 КУпАП. Так, в підтвердження вчинення гр. ОСОБА_2 адмінправопорушення було додано протокол та відеозапис, який не підтверджував факт керування та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 поліцейськими, а розпочинався з моменту спілкування з водієм. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували вину водія суду надано не було.

Враховуючи наведене, комісія прийшла до висновку, що позивачем порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення серії ААБ №260138 від 15.06.2022 відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: частини 1 статті 251 КУпАП в частині ненадання суду достатніх доказів для об`єктивного вирішення справи, частини 2 статті 266 КУпАП в частині незалучення свідків при неможливості застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду особи та вимог пункту 5 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, в частині нездійснення відеофіксації під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що стало підставою закриття провадження по справі в суді.

За порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, невиконання вимог нормативно-правових актів запропоновано ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити йому «догану».

Пунктом 9 наказу начальника ГУНП в Чернігівській області від 25.10.2022 №100 позивачу оголошено догану. Зі змістом вказаного наказу ОСОБА_1 ознайомлено 02.11.2022, про що свідчить підпис позивача (а.с. 19-26).

Вважаючи вищевказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 17 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський, у тому числі зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На виконання вказаних вимог чинного законодавства Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень як догана.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту урегульовано порядок та підстави проведення службового розслідування.

Так, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до пункту 4 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України

28 листопада 2018 року за №1355/3280 (далі Порядок, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 Розділу VI Порядку).

Відповідно до пункту 1 Розділу VIII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до матеріалів справи 15.06.2022 ОСОБА_1 відносно гр. ОСОБА_2 було складено протокол серії ААБ №260138 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП. До протоколу додано відео з бодікамери, чек з приладу Drager (а.с. 29-30).

Вказаний протокол передано для розгляду до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області. Постановою суду від 08.07.2022 провадження про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зокрема, суд зазначив, що не було надано належних та допустимих доказів, що гр. ОСОБА_2 був зупинений та керував транспортним засобом, а протоколу та відеозапису не достатньо для доведення винуватості гр. ОСОБА_2 (а.с. 68).

В ході службового розслідування було встановлено, що позивачем під час добового чергування було зупинено транспортний засіб під керуванням гр. ОСОБА_2 . Разом з тим, момент керування гр. ОСОБА_2 зафіксовано не було, оскільки, як зазначив позивач у наданих комісії поясненнях та позові, на той час була заборона використання відеореєстраторів, що необхідно для запобігання та розголошення інформації щодо позицій та переміщення ЗСУ, Сил територіальної оборони, так як на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Подальша відеофіксація проводилась на нагрудну бодікамеру. Огляд водія на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку з його згоди із застосуванням приладу «Drager» під запис на нагрудну бодікамеру. Результат тесту позитивний 0,37 проміле, тому відносно нього було складено протокол (а.с. 73).

Проаналізувавши наведені позивачем доводи щодо неможливості відеофіксації факту керування та зупинки транспортного засобу гр. ОСОБА_2 , суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із статтею 40 Закону №580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

У свою чергу, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, у тому числі попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Відповідно до пунктів 4, 5 Розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб (пункт 1 Розділу VII).

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції (підпункт 2 пункту 1 Розділу VII).

З огляду на викладені вимоги чинного законодавства України, з метою фіксування виявлених правопорушень, поліцейські зобов`язані з початку виконання ними службових обов`язків і до їх закінчення вести відеозйомку портативними відеореєстраторами, запис із яких може бути належним та допустимим доказом у суді при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

При цьому, щодо діючої заборони на використання відеореєстраторів, суд звертає увагу позивача, що дійсно щоб уникнути витоку інформації про переміщення техніки та сил ЗСУ тощо, українським водіям машин і мотоциклів заборонили використовувати відеореєстратори на час воєнного стану.

Заборона стосується фото та відеозйомки: доріг загального користування; об`єктів загального призначення; об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень; розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони. Заборона діє для усіх регіонів країни, особливо там, де відбуваються бойові дії.

Разом з тим, суд звертає увагу, що така заборона стосується цивільного населення та жодним чином не відображена в нормативно-правових актах, які регулюють порядок проходження служби та виконання посадових обов`язків поліцейських Національної поліції.

Більш того, суд звертає увагу, що з 16 травня 2022 року також відновлено фіксацію порушень правил дорожнього руху в автоматичному режимі, яку було відключено з початку війни, в тому числі на автомобільних дорогах міста Чернігів.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог Інструкції щодо нездійснення 15.06.2022 повної відеофіксації несення ним служби, у зв`язку із чим не було належним чином зафіксовано факт вчинення гр. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що, в свою чергу, мало наслідком закриття судом провадження по справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача обґрунтовано та в межах наданих повноважень спірним наказом притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани». При обранні виду стягнення ГУНП в Чернігівській області враховано причини і умови, вину, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Щодо того, що відповідачем не оголошено спірний наказ по особовому складу органу поліції, суд зазначає таке.

Відповідно до частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним (частина друга статті 22 Дисциплінарного статуту).

Згідно із пунктом 2 Розділу VII Порядку наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії спірного наказу від 25.10.2022 №100 його зміст 02.11.2022 доведено особисто позивачу під підпис, а оголошення по особовому складу передбачено пунктом 16 наказу (а.с. 19-26).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів посилання відповідача на порушення позивачем вимог керівних документів, які регламентують його службову діяльність, знайшли своє підтвердження.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 11 січня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (, просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна