Справа № 440/13671/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 р. Справа № 440/13671/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/13671/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскуктранс"

до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскуктранс", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Полтавської області, в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.09.2021 №189368, №189369, №189370, №189371, №189372, №189373, №189374, №189375, №189376, №189377, №189378, №189379, №189380, №189381, №189382, №189383, №189384, №189385, №189386, №189387, №189388, №189389, №189390, №189391, №189392, №189393, №189394, №189395, №189396, №189397.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскуктранс" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що 19.08.2021 при проведенні на території автовокзалу м. Полтава (Полтава АС-1) рейдової перевірки інспектором Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Полтавська область перевірено транспортний засіб, що належить ТОВ "Аскуктранс". У ході проведення перевірки виявлено порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - надання послуг з міжнародних регулярних пасажирських перевезень за маршрутом "Волгоград-Одеса" без оформлення документів, передбачених статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", про що складено акт від 19.08.2021 №250368, зі змістом якого ознайомлено водія ОСОБА_1 ТОВ "Аскуктранс" надіслано повідомлення про розгляд справи від 25.08.2021, що отримане позивачем 30.08.2021. Оскільки на розгляд справи 06.09.2021 уповноважений представник ТОВ "Аскуктранс" не з`явився, справу розглянуто без його участі та за результатами її розгляду до позивача на підставі статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовані штрафні санкції. Отже, оспорювані постанови відповідають вимогам чинного законодавства, є правомірними та обґрунтованими.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19.08.2021, на підставі направлення на рейдову перевірку від 16.08.2021 №015008 /а.с. 100/, головним спеціалістом Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Полтавська область) Стоцьким Р.М. на території АС-1 м. Полтава проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складено акт від 19.08.2021 №250368, у якому зафіксовано порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" в частині надання послуг з міжнародних регулярних пасажирських перевезень за маршрутом "Волгоград-Одеса" без оформлення документів, передбачених статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км одним водієм; управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних пасажирських перевезень без оформлення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку чи бланку підтвердження діяльності водія за період з 22.07.2021 по 19.08.2021 /а.с. 96-97/.

До акта перевірки внесено запис про те, що водій зі змістом акта ознайомлений, від підпису та надання пояснень відмовився.

Листом від 25.08.2021 вих.№68877/28.2/24-21 відповідач повідомив ТОВ "Аскуктранс" про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначена до розгляду на 06.09.2021 /а.с. 98/.

06.09.2021, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, заступником начальника Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Полтавська область) прийняті постанови:

№189368 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на позивача накладено штраф на підставі абзацу дев`ятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км одним водієм) у розмірі 510,00 грн /а.с. 66/;

№№ 189369, 189370, 189371, 189372, 189373, 189374, 189375, 189376, 189377, 189378, 189379, 189380, 189381, 189382, 189383, 189384, 189385, 189386, 189387, 189388, 189389, 189390, 189391, 189392, 189393, 189394, 189395, 189396, 189397 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якими на позивача накладено штраф на підставі абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (управління транспортним засобом при здійсненні міжнародного автомобільного перевезення без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за період з 22.07.2021 по 19.08.2021) у розмірі 680,00 грн за кожне порушення /а.с. 67-95/.

Не погодившись із зазначеними постановами, позивач оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними і достатніми доказами правомірність постанов від 06.09.2021 №№ 189368, 189369, 189370, 189371, 189372, 189373, 189374, 189375, 189376, 189377, 189378, 189379, 189380, 189381, 189382, 189383, 189384, 189385, 189386, 189387, 189388, 189389, 189390, 189391, 189392, 189393, 189394, 189395, 189396, 189397, а тому їх належить визнати протиправним та скасувати.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (надалі - Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

За змістом статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У силу статті 34 Закону №2344-III, автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Як визначено у статті 35 Закону №2344-III, на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з частиною четвертою статті 53 Закону №2344-III при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікову документацію; схему маршруту.

Частинами сьомою, восьмою цієї статті визначено, що у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи. Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Статтею 60 Закону №2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема: перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 кілометрів одним водієм - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з абзацом першим пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 54 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567), відповідно до пунктів 3, 4 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірку додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону, додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів.

Відповідно до абзацу першого пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У силу пунктів 22, 25-27 Порядку №1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність постанов про накладення на ТОВ "Аскуктранс" штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині надання послуг з міжнародних регулярних пасажирських перевезень за маршрутом "Волгоград-Одеса" без оформлення документів, передбачених статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км одним водієм; управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних пасажирських перевезень без оформлення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку чи бланку підтвердження діяльності водія за період з 22.07.2021 по 19.08.2021.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд враховує, що обов`язок доведення правомірності спірних рішень, в силу вимог частини другої статті 77 КАС України, покладено на відповідача.

Таким чином, висновок про правомірність рішення суб`єкта владних повноважень може бути зроблений судом виключно у разі надання відповідачем належних, допустимих, достовірних доказів, які у своїй сукупності свідчитимуть про вчинення позивачем порушення вимог чинного законодавства, за яке до нього застосовані заходи відповідальності.

Суд враховує, що суб`єктом відповідальності за статтею 60 Закону №2344-III є автомобільний перевізник. У свою чергу, автомобільним перевізником, в силу статті 1 цього Закону, є, зокрема, юридична особа, яка здійснює на комерційній основі перевезення пасажирів транспортними засобами.

За обставин цього спору спірні постанови прийняті на підставі акта перевірки від 19.08.2021 №250368.

Дослідивши у судовому засіданні копію акта перевірки від 19.08.2021 №250368 суд встановив, що до нього внесено запис про перевірку транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ "Аскуктранс" /а.с. 96/.

Разом з цим, позивач разом з позовною заявою надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , за яким загальний автобус марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 є власністю ТОВ "АВА-Експрес" /а.с. 12/.

Відповідач разом з відзивом на позов надав копію тимчасового реєстраційного талона серії НОМЕР_3 , за яким автобус марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ "Аскуктранс", тип власності - не є власником /а.с. 104-105/.

Оцінюючи згадані вище документи у якості доказів у справі суд врахував, що спірні відносини стосувались виконання міжнародних регулярних перевезень пасажирів між Україною та російською федерацією.

Так, у позивача був наявний дозвіл серії АС №005692 на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та російською федерацією, виданий Мінінфраструктури України 12.03.2020, дійсний до 13.08.2021 /а.с. 13/ (перевірка проведена 19.08.2021).

До матеріалів справи залучена копія листа ТзДВ "Полтаваавтотранс" від 08.10.2021 вих.№3-01/190 /а.с. 14/, яким повідомлено, що на підставі дозволу серії АС №005692 на перевезення пасажирів на міжнародному регулярному маршруті "Одеса - Волгоград" виконання рейсів здійснювалось українським перевізником ТОВ "Аскуктранс" спільно з паритетним партнером ФОП ОСОБА_2 (територією рф). Однак, оскільки термін дії дозволу серії АС №005692 закінчився 13.08.2021 - 19.08.2021 для перевезення пасажирів на згаданому маршруті був залучений додатковий перевізник, що мав діючий дозвіл на перевезення пасажирів за аналогічним маршрутом; 19.08.2021 перевезення здійснювало ТОВ "АВА-експрес" транспортним засобом МАН НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач у спірних відносинах не є автомобільним перевізником, оскільки 19.08.2021 не виконував перевезення пасажирів на міжнародному регулярному маршруті "Одеса - Волгоград".

На підтвердження цього висновку також свідчить та обставина, що ОСОБА_1 , який у акті від 19.08.2021 №250368 зазначений водієм транспортного засобу, з 03.08.2021 прийнятий на роботу водієм автотранспортного засобу у ТОВ "АВА-експрес" /а.с. 126/.

Отже, матеріалами справи у їх сукупності підтверджено, що ТОВ "Аскуктранс" 19.08.2021 не виконувало перевезення пасажирів на міжнародному регулярному маршруті "Одеса - Волгоград".

А тому, застосування до позивача штрафів на підставі акта від 19.08.2021 №250368 перевірки додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за перевезення 19.08.2021 пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 км одним водієм, а також управління 19.08.2021 транспортним засобом при здійсненні міжнародного автомобільного перевезення без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є безпідставним.

Як наслідок, постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Полтавська область від 06.09.2021 №№ 189368 та 189369 про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів у розмірі 510,00 грн та 680,00 грн відповідно належить визнати протиправним та скасувати, а позов у цій частині - задовольнити.

Щодо правомірності застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів загалом у розмірі 19040,00 грн за управління у період з 22.07.2021 по 18.08.2021 транспортним засобом при здійсненні міжнародного автомобільного перевезення без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку суд зауважує, що відповідач у ході проведення 19.08.2021 рейдової перевірки не здобув належних, допустимих і достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про вчинення позивачем таких порушень.

При цьому суд виходить з того, що акт перевірки від 19.08.2021 №250368 не може бути таким доказом, адже перевезення пасажирів на момент проведення рейдової перевірки 19.08.2021 здійснював інший перевізник, що підтверджено листом ТзДВ "Полтаваавтотранс" від 08.10.2021 вих.№3-01/190 /а.с. 14/.

Наявність тимчасового реєстраційного талона серії НОМЕР_3 , за яким автобус марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ "Аскуктранс", тип власності - не є власником /а.с. 104-105/, сама по собі не може з достатньою переконливістю свідчити про вчинення відповідних порушень саме позивачем.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем відповідних порушень контролюючий орган не здобув, до суду у ході розгляду справи не надав.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними і достатніми доказами правомірність постанов від 06.09.2021 №№ 189370, 189371, 189372, 189373, 189374, 189375, 189376, 189377, 189378, 189379, 189380, 189381, 189382, 189383, 189384, 189385, 189386, 189387, 189388, 189389, 189390, 189391, 189392, 189393, 189394, 189395, 189396, 189397, а тому їх належить визнати протиправними та скасувати.

Інші доводи учасників справи не є визначальними при вирішенні цього спору, оскільки не спростовують вищенаведених висновків суду.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми права, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Аскуктранс" повністю.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року по справі № 440/13671/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат по даній справі.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 по справі № 440/13671/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко