Справа № 160/11644/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -
03.08.2022 Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2016 по 2020 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2016 №168 о/с його було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».05.08.2016 року на виконання вимог ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області був укладений Контракт №2399 про здобуття освіти в ДДУВС. 22.05.2017 між відповідачем, ДДУВС та ГУНП в Дніпропетровській області на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» був укладений Контракт № 3848 про здобуття освіти у ДДУВС, умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 05.08.2016 (з моменту зарахування на навчання). Відповідно до п. 10 Контракту № 3848 після його підписання Договір № 2399 від 05.08.2016 втрачає чинність. Згідно з наказом ДДУВС від 02.07.2020 року № 102 о/с відповідач, як випускник ДДУВС, був направлений у розпорядження ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посади згідно з отриманим фахом. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 06.07.2020 № 180 о/с відповідач призначений на посаду інспектора сектору дізнання Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу. 08.11.2021 відповідач звернувся до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області із рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 07.02.2022 № 140 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». За умовами Контракту № 3848, у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням його у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію». За таких обставин, у зв`язку з тим, що відповідач відмовився від подальшого проходження служби, порушивши вимоги контракту, він зобов`язаний відшкодувати витрати на утримання у вищому навчальному закладі. Відповідачем було отримано повідомлення про необхідність відшкодування витрат особисто, однак сума витрат добровільно не відшкодована відповідачем, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
16.08.2022 позивачем було усунуто недоліки адміністративного позову.
18.08.2022 судом здійснено запит до органу Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Головного управління ДМС в Дніпропетровській області щодо відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .
11.11.2022 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на адресу суду надійшла відповідь на запит про місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали від 14.11.2022 була направлена позивачу засобами електронного зв`язку на його електронну адресу, вказану у позові, та доставлена 14.11.2022, про що свідчить звіт про успішне доставлення листа електронною поштою.
Станом на 16.01.2023 відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, витребувані ухвалою суду від 14.11.2022 докази не надав, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізніший термін.
За приписами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2016 №168 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на факультет підготовки фахівців для підрозділів кримінальної поліції по ГУНП в Дніпропетровській області з присвоєнням спеціального звання «рядовий поліції» (а.с.18).
05.08.2016 між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавець), Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (замовник) та рядовим поліції Забуйським Олександром Сергійовичем укладено Контракт №2399 про здобуття освіти в Дніпропетровському державно му університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача вищої освіти освітнього ступеня бакалавр за спеціальністю 081 право(далі Контракт №2399).
Відповідно до пункту 7.6. Контракту №2399 цей контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє з дати зарахування весь період навчання та протягом 3-х років з дати призначення особи на посаду замовником.
22.05.2017 між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (виконавець), Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (замовник) та рядовим поліції Забуйським Олександром Сергійовичем укладено Контракт №3848 про здобуття освіти в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача вищої освіти освітнього ступеня бакалавр за спеціальністю 081 право (далі Контракт №3848), за умовами якого, визначеними у пунктах 9, 10, цей контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2023, та розповсюджується на відносини, що виникли з моменту зарахування особи на навчання та протягом 3-х років з дати призначення особи на посаду замовником. З моменту підписання цього контракту раніше укладений контракт від 05.08.2016 №2399 втрачає чинність.
За умовами, визначеними у пункті 1.4. Контракту №3848, виконавець зобов`язується, зокрема, забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, Національної поліції України.
Згідно з пунктами3.4., 3.5. Контракту №3848 відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання в строку прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити на до виконання службових обов`язків за відповідною посадою та відпрацювати не менше трьох років; у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, продовольчим, речовим (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, та водовідведення, електроенергія). У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства (пункт 2, пункт 5 розділу IV Контракту).
Наказом ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 02.07.2020 №102 о/с випускника Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 направлено у розпорядження з 05.07.2020 року до ГУНП в Дніпропетровській області для призначення на посаду згідно із отриманим фахом (а.с.19).
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.07.2020 №180 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора (за рахунок посади старшого інспектора) сектору дізнання Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції (а.с.22).
08.11.2021 відповідачем подано рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням (а.с.28).
Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.02.2022р. №140 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 дізнавача сектору дізнання відділення поліції №4 Дніпровського районного управління поліції звільнено з 8 лютого 2022 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.31).
Підстава: рапорти ОСОБА_1 від 08.11.2021.
07.02.2022 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області відповідачу складено повідомлення від 07.02.2022 №43/20-165 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання.
Згідно із відміткою у повідомленні, відповідач ознайомлений з повідомленням 08.02.2022.
Судом встановлено, що підставою для відшкодування відповідачем заявленої суми витрат, пов`язаних з його утриманням в ДДУВС, є довідки-розрахунки фактичних витрат №753 від 21.07.2022, №773 від 11.08.2022 за 2016-2022 роки, та довідки-розрахунки фактичних витрат на продовольче забезпечення; фактичних витрат за теплоенергію; фактичних витрат за водопостачання та водовідведення; фактичних витрат за електропостачання; фактично отриманого грошового забезпечення; фактичних витрат на медичне забезпечення та вартості речового забезпечення.
Так, згідно із довідкою-розрахунком фактичних витрат на продовольче забезпечення за 2016-2022 роки (уточненою) такі витрати становлять: за 2016 рік -6433,40 грн., за 2017 рік 6368,39 грн., за 2018 рік 592,19 грн., за 2019 рік 986,53 грн., за 2020 рік 77,16 грн. (а.с.51).Загальний розмір фактичних витрат на продовольче забезпечення за 2016-2022 роки складає 14 457,67 грн.
Згідно із довідкою-розрахунком фактичних витрат за теплоенергію за 2016-2022 роки такі витрати становлять: за 2016 рік -1276,06 грн., за 2017 рік 2336,44 грн., за 2018 рік 1833,20 грн., за 2019 рік 1527,66 грн., за 2020 рік 718,90 грн. (а.с.52).Загальний розмір фактичних витрат за теплоенергію за 2016-2022 роки складає 7 692,26 грн.
Згідно із довідкою-розрахунком фактичних витрати за водопостачання та водовідведення за 2016-2022 роки (уточненою) такі витрати становлять: за 2016 рік -314,79 грн., за 2017 рік 682,05 грн., за 2018 рік 632,57 грн., за 2019 рік 689,22 грн., за 2020 рік 225,01грн. (а.с.53). Загальний розмір фактичних витрат за водопостачання та водовідведення за 2016-2022 роки складає 2 543,64 грн.
Згідно із довідкою-розрахунком фактичних витрат за електропостачання за 2016-2022 роки (уточненої) такі витрати становлять: за 2016 рік -797,59 грн., за 2017 рік 885,83 грн., за 2018 рік 523,00 грн., за 2019 рік 467,71 грн., за 2020 рік 120,11 грн. (а.с.54).Загальний розмір фактичних витрат за електропостачання за 2016-2022 роки складає 2 794,24 грн.
Згідно із довідкою-розрахунком фактично отриманого грошового забезпечення курсанта ОСОБА_1 за 2016-2022 роки за 2016 рік становить - 819,52 грн., за 2017 рік 2539,48 грн., за 2018 рік 2890,74 грн., за 2019 рік 4098,40 грн., за 2020 рік 1679,18 грн. (а.с.55).Загальний розмір фактично отриманого грошового забезпечення за 2016-2022 роки складає 12 027,32 грн.
Згідно із довідкою-розрахунком фактичних витрат за медичне забезпечення курсанта ОСОБА_1 за 2016-2022 роки такі витрати становлять: за 2016 рік -215,30 грн., за 2017 рік 19,36 грн., за 2018 рік 7,02 грн., за 2019 рік 23,84 грн., за 2020 рік 5,09 грн. (а.с.56).Загальний розмір фактичних витрат за медичне забезпечення за 2016-2022 роки складає 270,61 грн.
Не сплата у добровільному порядку відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у ВНЗ, стала підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.
Відповідно до пункту 1 Розділу І Статуту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 28.12.2020 № 927, Університет є державним закладом вищої освіти зі специфічними умовами навчання, який належить до сфери управління МВС, заснований відповідно до законодавства (а.с. 37).
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень частини першої статті 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки;2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;3) післядипломної освіти;4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону №580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 цього Закону).
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі - Порядок №261).
Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.
При цьому, згідно із положеннями пункту 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
За змістом приписів пунктів 4 та 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Згідно із пунктом 8 Порядку №261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Стягнення суми витрат припиняється в разі: поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу; повторного прийняття особи на службу в поліцію. Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача (пункт 9 Порядку №261).
З огляду на викладені норми, суд зазначає, що відповідач перебував на посаді, віднесеної до публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з Національної поліції, а отже, у цьому випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.
За таких обставин, питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після його звільнення зі служби в Національній поліції, належить до питання проходження публічної служби такою особою.
Також суд зазначає, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2019 у справі № 810/2610/16 та від 13.03.2019 у справі № 723/18/17, а також Верховного Суду, викладеною в постановах від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, яка є обов`язковою для врахування в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до пунктів 3.4., 3.5. Контракту №3848 відповідач взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання в строку прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити на до виконання службових обов`язків за відповідною посадою та відпрацювати не менше трьох років, а у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі виконавця витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Також, пунктом 2, пунктом 5 розділу IV контракту № 3848 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, продовольчим, речовим (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, та водовідведення, електроенергія). У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
З матеріалів справи слідує, що з 08.02.2022 відповідач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». На виконання вимог пункту 3 Порядку №261 та умов контракту позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, медичним, речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Доказів оскарження означених розрахунків відповідачем не надано, матеріали справи не містять.
Суд одночасно звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання Контракту №3848 від 22.05.2017 про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відповідач станом на час розгляду справи не здійснив відшкодування вказаних витрат, доказів добровільного відшкодування суми витрат, пов`язаних з його утриманням у ДДУВС, суду не надано.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази добровільної оплати суми витрат також не надано.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.77,139, 241-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 16.01.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова