Справа № 755/7163/22
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/7163/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Свої вимоги мотивував тим, що 09 серпня 2022 року інспектором 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жердіновським Олександром Станіславовичем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. З даною постановою позивач не згоден, оскільки інспектор поліції тримав у руках пристрій TruCam та у ручному режимі його експлуатував, наводячи його на різні автомобілі, отже пристрій використовувався не у автоматичному режимі. З урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» вважає, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським у руці з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. У зв`язку з чим просить визнати постанову інспектора 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жердіновського Олександра Станіславовича серії ЕАР № 5728615 від 09 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправною та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

09 серпня 2022 року інспектором 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жердіновським Олександром Станіславовичем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 5).

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 09 серпня 2022 року по просп. Броварському № 98 в місті Києві в межах населеного пункту рухався на автомобілі марки «Volkswagen» д.н. НОМЕР_1 зі швидкість 96 км/год, чим перевищив допустиме обмеження більше ніж на 46 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач просить визнати постанову інспектора 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жердіновського Олександра Станіславовича серії ЕАР № 5728615 від 09 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправною та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що інспектор поліції тримав у руках пристрій TruCam та у ручному режимі його експлуатував, наводячи його на різні автомобілі, отже пристрій використовувався не у автоматичному режимі. З урахуванням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» вважає, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським у руці з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI20/20 TruCam ІІ № ТС008436, який належить до ручних вимірювачів швидкості руху транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

На підтвердження відзиву представник відповідача надав суду CD-диск з відеозаписом лазерного вимірювача швидкості LTI20/20 TruCam ІІ № ТС008436 (а.с. 21).

Позивач скористався своїм правом подачі відповіді на відзив, відповідно до якого зазначив, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення через відсутність в діях особи, яка керувала транспортним засобом складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, станом на час вчинення адмінправопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять докази вчинення позивачем передбаченого приписами КУпАП адміністративного правопорушення, зокрема, факт руху автомобіля позивача зі швидкістю 96 км/год., що підтверджується відеофайлом, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM , який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та пройшов повірку (а.с. 20, 21).

Відповідно до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-МІ/1-2903-2012.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/23794, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26 жовтня 2021 року та чинного до 26 жовтня 2022 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС008436 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач (а.с.20).

Посилання позивача на те, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, де зазначено, що фіксація швидкості руху автомобілів повинна здійснюватися лише в автоматичному режимі, є незмістовними, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому, саме вимірювання прилад здійснює автоматично. Аналогічна позиція викладена у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року по справі № 415/3010/21, постанові від 26.10.2021 року по справі № 263/1252/21.

Більш того, на думку суду жодні положення Закону України «Про Національну поліцію» не забороняють працівникам поліції використовувати фото- і відеотехніку в ручному режимі. Стаття 40 вказаного Закону має дозвільний характер і стосується монтування та розміщення вказаної техніки, проте не містить заборон щодо її використання в ручному режимі. Судова практика стосовно недостовірності ручного вимірювання швидкості стосується випадків, коли внаслідок використання техніки в ручному режимі відбулося суттєве тремтіння, нечіткість відеозображення, проте в даній справі такі обставини відсутні.

Вищенаведеними доказами в достатній мірі підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Тобто, вимірювання швидкості вказаним пристроєм станом на 09 серпня 2022 достовірно підтверджувало швидкість транспортних засобів в момент їх руху.

Позивач, керуючи транспортним засобом в момент вимірювання швидкості вищевказаним приладом 09 серпня 2022 рухався в межах населеного пункту - просп. Броварський № 98 в місті Києві, що підтверджується наданим до суду представником відповідача відео файлом.

Крім того, суд зауважує, що оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, на відеозаписі з приладу LTI 20/20 TruCAM із зафіксованим порушенням ПДР вказані координати, де було вчинено порушення. Якщо ввести вказані координати (висоту і довготу) на карті, вказана точка і буде місцем вчинення правопорушення.

Встановлення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» в зоні дії якого перебував позивач під час вимірювання швидкості руху його транспортного засобу, також підтверджується вищенаведеними доказами.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з пристрою вимірювання швидкості руху, на яких відображено, що автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 96 кілометрів на годину в межах населеного пункту, перевищивши швидкість руху на 46 км/год. На відеозаписі зафіксовано рух саме автомобілю «Volkswagen» д.н. НОМЕР_1 .

На думку суду, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду в справах № 537/1214/17 та № 459/1801/17, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення та місце вчинення якого в даному випадку в достатній мірі підтверджено відеозаписом правопорушення.

Більше того, відповідно до п.1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив ПДР.

Таким чином, докази, які були надані відповідачем, підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах та спосіб, передбачені чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача та відсутності порушень його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 122, 222, 258 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 241, 246, 255, 295, 297, 382, Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна