Справа № 320/8426/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2023 року справа №320/8426/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області про визнання незаконною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Кагарлицької міської ради Київської області щодо відсутності розгляду по суті заяви про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, незаконною;

- визнати рішення 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання від 24 липня 2020 року №6-1 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки" в частині надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах села Новосілки Київської області, Кагарлицького району для ведення особистого селянського господарства протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Кагарлицьку міську раду Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Кагарлицьку міську раду Київської області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку;

- зобов`язати Кагарлицьку міську раду Київської області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Кагарлицьку міську раду Київської області подати у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2019 позивач звернувся до Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області із заявою про виділення йому як учаснику АТО земельної ділянки під забудову, а також земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого сільського господарства. Проте рішенням 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 було надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки лише площею 1,0 га в межах села Новосілки Київської області. Щодо відведення земельної ділянки для забудови взагалі рішення не прийнято. Також позивач вказує, що повторно звернувся до голови сільської ради с. Новосілки із заявою від 14.08.2020, у відповідь на яку листом від 03.09.2021 №02-32-201 йому було надано термін для подання необхідних документів для отримання земельної ділянки. Після чого позивачем було знову подано заяву від 25.09.2020 і надано необхідні документи, проте у відповідь на вказані заяви позивача (від 14.08.2020 та від 25.09.2020) не прийнято жодного рішення, та лише на адвокатський запит від 07.04.2021 надано лист-відповідь від 20.04.2021 №1237/02-29, до якого додано виписки з рішень Новосілківської сільської ради сьомого скликання №6-1 від 24.07.2020 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0 га та №9-1 від 02.10.2020 про розгляд заяви позивача від 25.09.2020 №25.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки" в частині надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах села Новосілки Київської області, Кагарлицького району для ведення особистого селянського господарства є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України має право на безоплатну передачу земельної ділянки в межах села Новосілки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га, а для ведення особистого селянського господарства 2,0 га, а рішення щодо надання земельної ділянки під забудову взагалі не прийнято.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу потрібно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовом в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо відсутності розгляду по суті його заяви про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та докази поважності причин його пропуску; надати письмові докази на підтвердження дати та обставин отримання оскаржуваного рішення 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1, спосіб його отримання (конвертом чи нарочно), а у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі №320/8426/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, витребувано докази від відповідача.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, враховуючи недостатність в суді коштів на оплату послуг відправлення поштової кореспонденції.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 від 07.09.2020, орган що видав - 3231.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 від 26.06.2019.

02.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до голови сільської ради с. Новосілки із заявою про виділення як учаснику АТО земельної ділянки під забудову, а також ведення сільського господарства.

Розглянувши заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га в межах с. Новосілки Київської області Кагарлицького району, рішенням 39 сесії Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 надано ОСОБА_1 , учаснику АТО, жителю АДРЕСА_1 , дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах с. Новосілки Київської області Кагарлицького району.

14.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до голови сільської ради с. Новосілки із заявою, в якій просив надати письмову відповідь, на якій підставі та керуючись яким законом йому надано як учаснику АТО земельну ділянку площею 1,0 га, у той час як іншим учасникам АТО було надано земельні ділянки площею по 2,0 га.

Листом від 03.09.2020 №02-32-201 позивачу повідомлено, що його заяви зареєстровані за №19 від 14.08.2020 та №20 від 14.08.2020, при цьому повідомлено, що в поданих позивачем заявах відсутні копія паспорту та ідентифікаційного номеру, копія документів, що посвідчує участь в АТО, та рекомендовано для розгляду питання по суті надати перелік документів, щоб винести на розгляд сесії Новосілківської сільської ради.

25.09.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до голови сільської ради с. Новосілки із заявою, в якій просив надати письмову відповідь, на якій підставі та керуючись яким законом йому надано як учаснику АТО земельну ділянку площею 1,0 га, у той час як іншим учасникам АТО було надано земельні ділянки площею по 2,0 га. Також просив надати письмову відповідь на його заяву від 14.08.2020. До заяви від 25.09.2020 позивачем додано копії документів: паспорта, ідентифікаційного номеру, посвідчення УБД та прописки.

Розглянувши заяву позивача від 25.09.2020 №25, рішенням 40 сесії Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області сьомого скликання від 02.10.2020 №9-1 повідомлено ОСОБА_1 , учасника АТО, жителя АДРЕСА_1 про те, що відповідно до ст.ст. 25, 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України передбачено право громадян отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах 2-х га, тобто не більше визначеної межі. Таким чином, діючим законодавством не встановлений конкретний розмір передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а визначений лише максимальний розмір (у межах двох гектарів). Тож органи, які уповноважені розпоряджатися земельними ділянками, вправі у межах до двох гектарів надавати земельні ділянки для особистого селянського господарства будь-якого розміру. Зауважено, що мінімальний розмір або орієнтовний розмір таких земельних ділянок законодавством також не визначений, в той же час він повинен забезпечувати можливість вільно використовувати земельну ділянку.

Також рішенням від 02.10.2020 №9-1 повідомлено позивача про те, що 24.07.2020 на 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання ОСОБА_1 як учаснику АТО та жителю с. Новосілки було надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах с. Новосілки Київської області Кагарлицького району.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідей на свої заяви від 14.08.2020 та від 25.09.2020 він так і не отримав.

07.04.2021 представником позивача адвокатом Лисюк О.В. було направлено до Кагарлицької міської ради адвокатський запит №07/04-2021, в якому представник позивача просив надати інформацію щодо прийнятого рішення за зверненням ОСОБА_1 із заявою на адресу голови сільської ради с.Новосілки Кагарлицького району Київської області щодо надання земельної ділянки площею 1,00 га для ведення сільського господарства та щодо надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, у разі наявності просив надати копії відповідних документів (рішення, листи-повідомлення і таке інше).

У відповідь на адвокатський запит в інтересах позивача від 07.04.2021 №741 листом Кагарлицької міської ради Київської області від 20.04.2021 №1237/02-29 на адресу представника позивача надіслано виписки з рішень Новосілківської сільської ради сьомого скликання №6-1 від 24.07.2020 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та №9-1 від 02.10.2020 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 жителя с. Новосілки, учасника АТО».

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею врегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 5 Земельного кодексу України, земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 статті 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 1 статті 121 Земельного Кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно з ч.6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не означає, що земельна ділянка виділяється конкретній особі, та не є тотожним поняттю передачі земельної ділянки у власність, а є лише початковою стадією процедури безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Згідно зі ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Враховуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що громадяни можуть набувати право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності виключно за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Для цього громадяни мають звернутись з відповідним клопотанням до уповноважених органів. До клопотання додають визначені документи. Суб`єкт владних повноважень розглядає відповідне клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Так, у позовній заяві позивач просить суд, зокрема, визнати рішення 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 "Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки" в частині надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах села Новосілки Київської області, Кагарлицького району для ведення особистого селянського господарства протиправним та скасувати його; зобов`язати Кагарлицьку міську раду Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, з приводу чого суд зазначає таке.

Як встановлено судом вище, 02.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до голови сільської ради с. Новосілки із заявою про виділення як учаснику АТО земельної ділянки під забудову, а також ведення сільського господарства. У заяві від 02.12.2019 зазначено, що всі необхідні документи надано в сільській раді. Додатків до заяви від 02.12.2019 не зазначено, як і не вказано які саме необхідні документи та на підставі чого було подано до сільської ради.

Рішенням 39 сесії Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах с. Новосілки Київської області Кагарлицького району. Суд зазначає, що цільове призначення земельної ділянки, щодо якої надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність у даному рішенні не вказано, проте зі змісту спірних правовідносин вбачається, що рішенням 39 сесії Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах с. Новосілки Київської області Кагарлицького району для ведення особистого селянського господарства.

14.08.2020 та 25.09.2020 (додавши копії паспорту, ідентифікаційного номеру, посвідчення УБД та прописки) позивач звернувся до голови сільської ради с. Новосілки із заявою, в якій просив надати письмову відповідь, на якій підставі та керуючись яким законом йому надано як учаснику АТО земельну ділянку площею 1,0 га, у той час як іншим учасникам АТО було надано земельні ділянки площею по 2,0 га.

Розглянувши заяву позивача від 25.09.2020 №25, рішенням 40 сесії Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області сьомого скликання від 02.10.2020 №9-1 повідомлено позивача про те, що громадяни мають право отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах 2-х га, тобто не більше визначеної межі відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, оскільки діючим законодавством не встановлений конкретний розмір передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а визначений лише максимальний розмір (у межах двох гектарів). Зауважено, що органи, які уповноважені розпоряджатися земельними ділянками, вправі у межах до двох гектарів надавати земельні ділянки для особистого селянського господарства будь-якого розміру. У п. 2 вказаного рішення зазначено, що 24.07.2020 на 39 сесії Новосілківської сільської ради сьомого скликання ОСОБА_1 як учаснику АТО та жителю с. Новосілки було надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,0 га в межах с. Новосілки Київської області Кагарлицького району.

Суд зазначає, що органи місцевого самоврядування, діючи в інтересах територіальної громади, мають право розпоряджатися землями комунальної власності з урахуванням будь-яких правомірних цілей, зокрема надаючи перевагу жителям села, проте вони не можуть ухвалювати правові акти, які не належать до їх повноважень або суперечать закону.

Сільська рада вправі надавати земельні ділянки для особистого селянського господарства будь-якого розміру, у межах до 2,0 га, а також встановлювати різні їх розміри для членів територіальної громади і громадян, які до неї не належать.

Суд не вбачає наявності порушень відповідачем вимог законодавства у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою орієнтовною площею 1,0 га, а не 2,0 га, оскільки стаття 121 ЗК України встановлює максимальний розмір земельних ділянок, що можуть бути відведені саме для цієї мети, а не їх обов`язковий розмір.

Отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України, оскільки в даному разі принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається може визначатись власником.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постанові від 11.09.2019 у справі № 379/656/16.

Щодо посилань позивача про те, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню з тих підстав, що іншим учасникам АТО було надано земельні ділянки площею по 2,0 га, суд зазначає наступне.

Учасники бойових дій та особи, прирівняні до них відповідно до пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у тому числі учасники антитерористичної операції, мають право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Також відповідно до пунктів 1, 2 розпорядження Кабінету Міністрів України №898-р від 19.08.2015 «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області та м.Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції. Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру, обласні та Київська міська державні адміністрації повинні забезпечити, серед іншого, розгляд у першочерговому порядку звернення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок.

Тобто вказаним розпорядженням не передбачено будь-яких заборон для надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, зокрема щодо місця проживання заявника, місця розташування, розмірів земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО, з огляду на те, що інші учасники АТО отримали земельні ділянки в інших розмірах.

З огляду на зазначене, законодавцем визначена можливість отримання кожним громадянином України безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, безоплатна приватизація якої в такому випадку повинна здійснюватися за загальним порядком безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, що визначений ст.116, 118 та ст.121 Земельного кодексу України.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про відсутність порушень прав позивача, які пов`язані із наданням дозволу на розробку проекту землеустрою у розмірі 1,0 га в межах с. Новосілки Кагарлицького району Київської області. Відтак, жодних ознак незаконності оскаржуваного рішення 39 сесії Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області сьомого скликання від 24.07.2020 №6-1 в цій частині судом не встановлено.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачеві дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га суд зазначає, що зазначена вимога є похідною. З огляду на відмову у задоволенні первісної позовної вимоги в цій частині, відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Щодо позовних вимог в частині визнання бездіяльності Кагарлицької міської ради Київської області щодо відсутності розгляду по суті заяви про надання дозволу позивачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, незаконною; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, суд зазначає таке.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною п`ятою статті 46 Закону №280/97-ВР передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою і другою статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення органу місцевого самоврядування.

При цьому, Земельним кодексом України встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В межах розгляду цієї справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 02.12.2019, в якій просив виділити йому як учаснику АТО земельну ділянку під забудову та ведення сільського господарства. У заяві від 02.12.2019 зазначено, що всі необхідні документи надано в сільській раді.

За наслідками розгляду вказаної заяви суб`єкт владних повноважень у місячний строк мав прийняти відповідне управлінське рішення, у той час, як останній заяву позивача від 02.12.2019 в частині надання земельної ділянки під забудову не розглянув.

Відсутність належним чином оформленого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у його наданні у формі саме рішення, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.04.2022 у справі №1140/2036/18.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність за результатами розгляду його клопотання від 02.12.2019 в частині виділення земельної ділянки під забудову, адже відповідачем не прийнято ані рішення про надання дозволу, ані рішення про відмову у його наданні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки матеріали справи свідчать, що відповідач за результатами розгляду клопотання позивача від 02.12.2019 в частині виділення земельної ділянки під забудову не прийняв рішення ані про надання, ані про відмову у наданні відповідного дозволу, та відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд вважає, що останнім допущено протиправну бездіяльність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2019 в частині виділення земельної ділянки як учаснику АТО під забудову.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом четвертим частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як було вказано вище, Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області за результатами розгляду клопотання позивача від 02.12.2019 в частині виділення земельної ділянки під забудову не прийняла ані позитивного рішення про надання дозволу, ані рішення про відмову у його наданні.

Таким чином, оскільки подане позивачем клопотання не було розглянуто відповідачем по суті в частині виділення земельної ділянки під забудову належним чином, з прийняттям владного управлінського рішення, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути по суті зазначене клопотання позивача від 02.12.2019 в частині виділення останньому земельної ділянки під забудову, та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду в порядку і спосіб, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини шостої статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Суд зазначає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII.

Відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Суд вважає, що вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду в частині розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняття рішення за результатом такого розгляду, а тому наявні підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій частині до припинення (скасування) в Україні воєнного стану.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати розподілу та стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2019 в частині виділення йому як учаснику АТО земельної ділянки під забудову в межах села Новосілки.

3. Зобов`язати Кагарлицьку міську раду Обухівського району Київської області розглянути по суті клопотання ОСОБА_1 від 02.12.2019 в частині виділення йому як учаснику АТО земельної ділянки під забудову в межах села Новосілки, та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду, в порядку і спосіб, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.01.2023.

Суддя Кушнова А.О.