Справа № 380/14223/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14223/22 пров. № А/857/16406/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними,-

суддя в 1-й інстанції - ОСОБА_2

час ухвалення рішення - 31.10.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся через представника - адвоката Дзундзу Юрія Романовича з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 позовну заяву повернуто позивачеві з усіма доданими до неї матеріалами у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив позивач, який вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що ним виконано вимоги ухвали суду першої інстанції від 18.10.2022 про залишення позовної заяви без руху та подано до суду заяву щодо надання доказів до якої було додано виписку з банку, яка підтверджує факт виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі № 380/4973/20. Повідомляє, що копія рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі № 380/4973/20 у позивача відсутня, ознайомився з таким у Єдиному державному реєстрі судових рішень. На думку позивача судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, оскільки в заяві про усунення недоліків позивач вказав, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при розгляді даної справи покладається на відповідача. Усі відомості щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення знаходяться у безпосередньому володінні відповідача суб`єкта владних повноважень та відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням такого обов`язку відповідачем, суд повинен витребовувати зазначені докази з власної ініціативи.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- доказів на підтвердження дотримання строку звернення до суду із даним позовом, або заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів;

- належним чином завірених копій паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача;

- доказів неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення про обрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №380/4973/20 та докази виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №380/4973/20.

На виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано заяву щодо строків звернення до адміністративного суду та заяву щодо надання доказів.

В заяві щодо надання доказів позивач вказав, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі № 380/4973/20 поновлено право позивача на отримання індексації за період у який вона не виплачувалась з 01.12.2015 по 15.01.2018. Зазначає, що виплата індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі № 380/4973/20 підтверджується випискою з банку про надходження коштів, яке додається до поданої заяви. Однак, відомості щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби в розрізі місяців та років знаходяться у відповідача так само як і виплата щомісячної додаткової грошової винагороди. Враховуючи положення частини 2 статті 77 КАС України позивач просив суд зобов`язати відповідача надати до суду: - відомості щодо обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій із зазначенням видів грошового забезпечення, які враховувалися для обрахунку.

Окрім того, на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху позивачем подано до суду копії сторінок паспорта та ідентифікаційного коду позивача та заяву щодо строків звернення до адміністративного суд.

Колегія суддів вирішуючи подану апеляційну скаргу виходила з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюютьсяна засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказіві у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У частині 5 статті 160 КАС України визначено обов`язкові складові, які повинна містити позовна заява, серед яких, зокрема:

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву зазначив, що позивач не виконав вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині надання доказів неврахування щомісячної додаткової грошової допомоги та індексації грошового забезпечення при нарахуванні грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Однак, відповідно до інформації вказаної в заяві щодо надання доказів, позивач просить витребувати вищевказані докази у відповідача, як суб`єкта владних повноважень у володінні якого такі знаходяться.

Також суд першої інстанції зазначив, що позивач не виконав вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині надання до суду копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі № 380/4973/20.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, саме відповідач повинен доводити, що здійснив відповідні нарахування позивачеві, а позиція суб`єкта владних повноважень щодо правомірності своєї бездіяльності чи дій може бути викладена у відзиві на позовну заяву, який подається після відкриття провадження у справі разом із необхідними, на думку відповідача, доказами (ч. 3 ст. 79 КАС України).

Покладення обов`язку доказування на позивача - фізичну особу не допускається і встановлення відповідних вимог в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, внаслідок невиконання якої позов було повернуто, свідчить про порушення судом вимог ч. 2ст. 77 КАС України.

До того ж слід зауважити, що особливості дослідження доказів, результатом чого є їх оцінка судом, визначені у ст. 210, 211 КАС України, які знаходяться у Главі 6 «Розгляд справи по суті». Тобто лише після відкриття провадження у справі і дослідження усіх поданих сторонами доказів, свобода у поданні яких є складовою принципу змагальності сторін, суд з`ясовує чи підтверджується позиція позивача належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст. 73 - 76 КАС України).

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов передчасного висновку про те, що позивач не надав доказів неврахування відповідачем щомісячної додаткової грошової допомоги та індексації грошового забезпечення при нарахуванні йому грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, оскільки обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності в даній категорії справ покладений на відповідача, суб`єкта владних повноважень.

Водночас суд на виконання принципу офіційного з`ясування обставин справи має право вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування усіх обставин справи, у тому числі щодо виявлення і витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 9 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, можуть бути долучені позивачем і на пізнішій стадії процесу, а не лише на стадії вирішення питання відкриття провадження в справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції", "Ільхан проти Туреччини", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" тощо).

Враховуючи викладені у цій постанові висновки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно повернув позовну заяву, внаслідок чого було обмежено право позивача на захист своїх інтересів.

Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308,312,315,320,321,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 380/14223/22 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 12 січня 2023 року.