Справа № 300/7003/21
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/7003/21 пров. № А/857/15273/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Бурштинської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання звільнити майно з податкової застави,-

суддя в 1-й інстанції Боршовський Т.І.,

час ухвалення рішення 19.09.2022 року,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 19.09.2022 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання звільнити майно з податкової застави.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 0-0903 від 13.10.2021 в частині суми податкового боргу 44316 (сорок чотири тисячі триста шістнадцять) гривень 04 копійки. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та прийняти в цій частині постанову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що податкова вимога № 0-0903 від 13.10.2021 сформована контролюючим органом на підставі податкових повідомлень-рішень про визначення сум податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податкові періоди: 2018, 2020, 2021 роки. Відтак, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виставлено податкову вимогу, є чинними, а, отже, визначені ними податкові зобов`язання є узгодженими та є податковим боргом ОСОБА_1 , а тому згідно статті 59 ПК України контролюючий орган правомірно виставив податкову вимогу на сплату податкового боргу.

Бурштинська міська рада подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позову та прийняти в цій частині постанову про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що навіть у разі неприйняття рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами ПК України, такі податки до прийняття рішення справляються, виходячи з норм ПК України із застосуванням мінімальних ставок.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

13.10.2021 ГУ ДПС в області виставлено ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , податкову вимогу № 0-0903 на суму податкового боргу в розмірі 67089,55 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, код класифікації доходів бюджету 18010300, у тому числі 63452,14 грн. податкові зобов`язання, та 3637,41 грн. пеня.

Вказану податкову вимогу вручено ОСОБА_1 22.10.2021.

Згідно наданого відповідачем розрахунку податкового боргу до спірної податкової вимоги, податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень № 0-0921 від 28.05.2019 на суму 28456,75 грн, (в зв`язку з частковою сплатою, борг становить 24459,20 грн.), № 0-0921 на суму 19137,80 грн. від 17.06.2020, № 0-0921 від 21.05.2021 на суму 19855,14 грн., та пеня в сумі 3637,41 грн., а саме: 3635,71 грн. прострочення за період з 15.01.2019 по 25.11.2019 по податковому повідомленні-рішенні № 0-0921 від 17.08.2018 та 1,70 грн. за період з 25.11.2019 по 25.11.2019 по податковому повідомленні-рішенні № 0-0921 від 28.05.2019.

Відповідно до ст.59.1 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Статтею 266 ПК України регулюється питання Податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:

а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;

б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ГУ ДПС в області виставлено ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , спірну податкову вимогу № 0-0903 на суму податкового боргу в розмірі 67089,55 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, код класифікації доходів бюджету 18010300, у тому числі 63452,14 грн. податкові зобов`язання, та 3637,41 грн. пеня. Вказану податкову вимогу вручено ОСОБА_1 22.10.2021.

Згідно наданого відповідачем розрахунку податкового боргу до спірної податкової вимоги та розрахунку пені, податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки виник на підставі податкових повідомлень-рішень № 0-0921 від 28.05.2019 на суму 28456,75 грн, № 0-0921 на суму 19137,80 грн. від 17.06.2020, № 0-0921 від 21.05.2021 на суму 19855,14 грн., та пеня в сумі 3637,41 грн., а саме: 3635,71 грн. - прострочення за період з 15.01.2019 по 25.11.2019 по податковому повідомленню-рішенню № 0-0921 від 17.08.2018 та 1,70 грн. за період з 25.11.2019 по 25.11.2019 - по податковому повідомленні-рішенні № 0-0921 від 28.05.2019 (а.с. 111, 112).

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.1 статті 59 ПК України податкова вимога формується контролюючим органом, якщо: 1) платник податків не сплатив суму податкового зобов`язання, вказану в поданій ним податковій декларації, у встановлений Податковим Кодексом України строк; 2) платник податків не платить узгоджену суму грошового зобов`язання, визначену в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законами строки.

З огляду на приписи підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 57.2, пункту 59.3 статті 59, підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України контролюючий орган виставляє податкову вимогу не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання, а саме: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, платнику податків фізичній особі, по спливу 60-денного строку на самостійну сплату, що обраховується з дня вручення податкового повідомлення-рішення про визначення суми податку за конкретний податковий період, яким щодо цього платежу є календарний рік.

Отже, в спірному випадку необхідно встановити, чи позивач сплатив в установлений податковим законом строк грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з дня отримання податкових повідомлень-рішень № 0-0921 від 28.05.2019 на суму 28456,75 грн (за 2018 рік), № 0-0921 від 17.06.2020 на суму 19137,80 грн. (за 2019 рік), № 0-0921 від 21.05.2021 на суму 19855,14 грн. (за 2020 рік).

Щодо виникнення податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 28.05.2019:

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на податкову адресу позивача: АДРЕСА_1 (а.с. 121).

Проте, як встановлено судом з відмітки в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 07.11.2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, про те, що з огляду на положення статті 42, пункту 266.7 статті 266 ПК України належно врученими є податкові повідомлення-рішення, які направлені саме за податковою адресою платника податків. З врахуванням вимог статей 66, 70 ПК України саме на платника податків покладено обов`язок повідомити контролюючий орган про зміну своєї податкової адреси.

Водночас суд першої інстанції вірно погодився з доводами позивача про те, що спірному випадку щодо обставин узгодження грошових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 28.05.2019 та наявності податкового боргу, відповідачем не враховано факти, встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі № 300/939/20.

Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі № 300/939/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021, між тими самими сторонами, встановлено, що грошові зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені податковим повідомленням-рішенням № 0-0921 від 28.05.2019, є неузгодженими, оскільки ОСОБА_1 не отримав вказаного рішення контролюючого органу.

З огляду на вимоги частини четвертої статті 78 КАС України, вказана обставина не підлягає повторному доказуванню.

В подальшому, як встановлено судом з відзиву на позов, долучених до клопотання відповідача від 11.04.2022 доказів направлення позивачу податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 28.05.2019, а саме: рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 808 від 15.07.2019, контролюючий орган повторно не направляв (вручав) позивачу вказане податкове повідомлення-рішення. Доказів протилежного суду не подано.

Отже, станом на день виставлення позивачу спірної податкової вимоги, грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік в розмірі 28456,75 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 28.05.2019, є неузгодженими. Як наслідок, у ОСОБА_1 відсутній податковий борг на вказану суму.

Відтак, вірними є висновки суду першої інстанції, що виставлення позивачу податкової вимоги в цій частині є передчасним, а тому податкова вимога від 13.10.2021 № 0-0903 щодо сплати податкового боргу в розмірі 28456,75 грн. є безпідставною, та в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо виникнення податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020:

Податковим повідомленням-рішенням № 0-0921 від 17.06.2020 відповідач визначив позивачу суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019, на суму 19137,80 грн. Згідно корінця вказаного податкового повідомлення-рішення, платником є ОСОБА_1 , , податкова адреса: АДРЕСА_3 .

Згідно рекомендованого поштового відправлення 280, ОСОБА_1 02.07.2020 вручено копію вказаного податкового повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві визнає факт отримання ним 02.07.2020 копії податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020.

Отже, всі зауваження позивача щодо неналежного оформлення податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020 в частині його адреси, неналежного відправлення, є формальними, та відхиляються судом, оскільки позивач фактично його отримав, був ознайомлений з його змістом та мав реальну можливість оскаржити вказане податкове повідомлення-рішення в разі незгоди з його змістом чи діями контролюючого органу щодо його прийняття.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Однак рішенням вказаного суду від 02.11.2020 у справі № 300/2138/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову. В подальшому вказане судове рішення не переглядалося ні в касаційному порядку, ні в порядку перегляду за нововиявленими обставинами.

Також, як встановлено судом з облікової картки платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_1 в 60-денний строк з дня отримання податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020 (тобто з 02.07.2020) не сплатив суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік в розмірі 19137,80 грн. (а.с. 115-118). Доказів протилежного позивачем суду не подано.

Водночас судом враховано, що 25.11.2019 року позивачем сплачено 28456,75 грн. (а.с. 115). Враховуючи, що станом на 25.11.2019 в позивача був наявний податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік в розмірі 24459,2 грн., то контролюючий орган правомірно зарахував суму 24459,2 грн. з цієї проплати платника податків в рахунок податкового боргу з найдавнішим терміном його виникнення, тобто в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік (а.с. 115). Решту суми 3997,55 грн. (28456,75 грн. 24459,2 грн.) відповідач зарахував в рахунок погашення податкового боргу позивача з вказаного податку за податковий період 2018 року, після чого контролюючий орган рахував наявним в ОСОБА_1 за вказаний податковий період податковий борг в розмірі 24459,2 грн. Проте суд, враховуючи свій висновок вище щодо відсутності в позивача податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 28.05.2019, вважає, що суму проплати 3997,55 грн. станом на 25.11.2019 року необхідно вважати переплатою. Вказана сума підлягала в такому випадку зарахуванню в рахунок податкового боргу позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020. Отже, станом на день виставлення спірної податкової вимоги від 13.10.2021, податковий борг позивача з вказаного податку на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020 становив 15140,25 грн. (19137,80 грн. 3997,55 грн.).

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що податкова вимога від 13.10.2021 № 0-0903 щодо сплати податкового боргу, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.06.2020 в розмірі 3997,55 грн. (19137,80 грн. 15140,25 грн.) є безпідставною, та в цій частині підлягає скасуванню.

Податковим повідомленням-рішенням 0-0921 від 21.05.2021, відповідач визначив позивачу суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2020 рік, в розмірі 19855,14 грн. Згідно змісту податкового повідомлення-рішення, платником є ОСОБА_1 , , податкова адреса: АДРЕСА_3 . Згідно рекомендованого поштового відправлення 314, ОСОБА_1 05.10.2020 вручено копію вказаного податкового повідомлення-рішення.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві визнає факт отримання ним 05.10.2020 копії податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 21.05.2021.

Суд відхиляє зауваження позивача щодо неналежного оформлення податкового повідомлення-рішення 0-0921 від 21.05.2021 в частині вказання адреси платника податків, неналежного відправлення, відсутності відтиску печатки контролюючого органу, оскільки вони не впливають на висновок суду в частині встановлення факту узгодження грошових зобов`язань, визначених вказаним податковим повідомленням-рішенням. Позивач фактично отримав копію податкового повідомлення-рішення 0-0921 від 21.05.2021, а тому в разі незгоди з його змістом чи діями контролюючого органу щодо його прийняття чи оформлення, ОСОБА_1 мав реальну можливість оскаржити вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Натомість позивач не оскаржив податкове повідомлення-рішення № 0-0921 від 21.05.2021.

Водночас, незважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виставляючи йому 13.10.2021 спірну податкову вимогу в частині сплати податкового боргу в розмірі 19855,14 грн. за податковий період 2020 рік відповідач порушив вимоги податкового закону.

Так, з огляду положення підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 57.2, пункту 59.3 статті 59, підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, у контролюючого органу виникає право на виставлення платнику податків податкової вимоги щодо сплати податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не раніше першого робочого дня по завершенню граничного строку сплати грошового зобов`язання, тобто закінченню 60-денного строку на сплату платником податків, що обраховується з дня вручення податкового повідомлення-рішення, яким визначено суму податкового зобов`язання. В спірному випадку, як встановлено судом вище, позивачу лише 05.10.2021 вручено податкове повідомлення-рішення № 0-0921 від 21.05.2021. Отже, з цього дня позивач мав 60 днів на сплату податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного цим податковим повідомленням-рішенням. Натомість, не дочекавшись завершення вказаного строку, відповідач вже 13.10.2021 виставив позивачу податкову вимогу про сплату ОСОБА_1 податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік, на суму 19855,14 грн.

Отже, виставлення позивачу податкової вимоги в цій частині є передчасним, а тому податкова вимога від 13.10.2021 № 0-0903 щодо сплати податкового боргу в розмірі 19855,14 грн. є безпідставною, та в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо податкового боргу, що складається з пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 3637,41 грн.:

Згідно розрахунку пені, наданої відповідачем (а.с. 112) та витягу з облікової картки платника податків (а. с. 115-118), податковий борг в цій частині складається з: 3635,71 грн. - прострочення за період з 15.01.2019 по 25.11.2019 по податковому повідомленні-рішенні № 0-0921 від 17.08.2018 року та 1,70 грн. за період з 25.11.2019 по 25.11.2019 по податковому повідомленню-рішенню № 0-0921 від 28.05.2019.

Податкове повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.08.2018 року оскаржувалося позивачем до суду. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 у справі № 0940/1934/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову. В подальшому вказане судове рішення не переглядалося ні в касаційному порядку, ні в порядку перегляду за нововиявленими обставинами.

Як встановлено судом вище, податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік, на суму 24459,2 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.08.2018 року, позивачем сплачено 25.11.2019 шляхом зарахування частини коштів зі суми 28456,75 грн.

Отже, відповідачем підставно включено до податкової вимоги від 13.10.2021 податковий борг на суму 3635,71 грн.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі № 300/939/20, на яке посилається позивач, не впливає на вказаний вище висновок суду в цій справі. У справі № 300/939/20 суд встановив наявність в ОСОБА_1 податкового боргу з пені в розмірі 3635,71 грн., нарахованої за прострочення сплати податкових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.08.2018 року. Однак підставою для відмови в позові про стягнення вказаного податкового боргу стало те, що податкова вимога від 22.01.2019 № 779-51, в яку був включений податковий борг з пені в розмірі 3635,71 грн., не було направлена платнику податків, а тому в контролюючого органу не виникло право звернення до суду з позовом про її стягнення. Вказана обставина не позбавляє контролюючий орган повторно включити податковий борг з пені в нову податкову вимогу, що в спірному випадку й мало місце.

Щодо податкового боргу, що складається з пені на суму 1,70 грн., за період з 25.11.2019 по 25.11.2019 по податковому повідомленню-рішенню № 0-0921 від 28.05.2019, то з огляду на висновок суду про відсутність податкового боргу на підставі вказаного податкового повідомлення-рішення, та враховуючи положення пункту 59.1 статті 59, пункту 129.1 статті 129 ПК України, у позивача відсутній борг й з пені за прострочення сплати податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням № 0-0921 від 28.05.2019.

Отже, у відповідача не було підстав для включення до спірної податкової вимоги податкового боргу з пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1,70 грн., а тому податкову вимогу від 13.10.2021 № 0-0903 в цій частині потрібно скасувати.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем при надісланні йому спірної податкової вимоги від 13.10.2021 не було враховано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у справі № 300/644/20, яке набрало законної сили 07.06.2021, яким визнано протиправним і скасовано рішення Насташинської сільської ради від 05.06.2016 «Про встановлення ставок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» та від 14.05.2018 «Про місцеві податки» та збори в частині встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Вказаним судовим рішенням, зазначає позивач, скасовано рішення Насташинської сільської ради, якими були встановлені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в 2017-2020 роках, на підставі яких ГУ ДПС в області було визначено податкові зобов`язанні в податкових повідомленнях-рішеннях № 0-0921 від 17.08.2018 року, № 0-0921 від 28.05.2019, № 0-0921 від 17.06.2020, № 0-0921 від 21.05.2021, а тому відсутні підстави для надіслання йому спірної податкової вимоги.

Суд звертає увагу на те, що згідно частини другої статті 265 КАС України визнаний судом протиправним та нечинним нормативний акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Отже, до дати набрання законної сили судовим рішенням від 23.04.2021 у справі № 300/644/20, вказані вище рішення сільської ради що ставок податку були чинними, та відповідно обов`язковими для застосування.

Суд вказує на те, що згідно статті 59 ПК України податкова вимога надсилається платнику податків у разі коли у платника податків виник податковий борг. Згідно висновків суду вище, у позивача станом на 13.10.2021 був податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з несплатою у встановлений строк податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням № 0-0921 від 17.06.2020 на суму 15140,25 грн., та пеня на суму 3635,71 грн., нарахована згідно податкового повідомлення-рішення № 0-0921 від 17.08.2018 року. Вказані податкові повідомлення-рішення не скасовані ні відповідачем, ні в судовому порядку. Скасування судом (рішення від 23.04.2021 у справі № 300/644/20) рішень органу місцевого самоврядування, яким встановлено ставки податку, що були взяті при розрахунку сум податку згідно вказаних вище податкових повідомлень-рішень, автоматично не скасовує цих податкових повідомлень-рішень.

Суд вказує, що в податковому законодавстві України відсутні норми, які б визнавали такі рішення контролюючого органу (податкові повідомлення-рішення) незаконними (недійсними, нікчемними тощо) в силу закону. Національне адміністративне законодавство ґрунтується на оспорюваності адміністративних актів, які є актами індивідуальної дії. Такі індивідуальні акти не вважаються автоматично незаконними (нікчемними) в разі втрати чинності нормативного акту, застосованого при їх прийнятті, допоки не будуть скасовані. В спірному випадку, при прийнятті податкової вимоги від 13.10.2021, як встановлено судом вище, вказані податкові повідомлення-рішення не були скасовані. Отже, у позивача були правові підстави для направлення позивачу податкової вимоги від 13.10.2021 № 0-0903 на суму податкового боргу в розмірі 18775,96 грн. (15140,25 грн. + 3635,71 грн.).

Так, суд погоджується з міркуванням позивача про те, що скасування рішень ради Насташинської сільської ради від 05.06.2016 «Про встановлення ставок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» та від 14.05.2018 «Про місцеві податки» є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень контролюючого органу про нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, застосованих при їх винесенні. Водночас, навіть у разі неприйняття рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами ПК України, такі податки до прийняття рішення справляються, виходячи з норм ПК України із застосуванням мінімальних ставок. Однак, колегія суддів зазначає, що в даному випадку дані податкові-повідомлення рішення є неузгодженими, не є податковим боргом. При цьому вищенаведене не позбавляє відповідача нарахувати позивачу зобов`язання з податку на нерухоме майно із застосуванням мінімальних ставок, визначених ПК України

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що податкова вимоги від 13.10.2021 № 0-0903 є правомірною в частині податкового боргу на суму 18775,96 грн., а, отже, в позові про її скасування в цій частині необхідно відмовити. В решті, а саме: в частині податкового боргу в розмірі 44316,04 грн. (24459,20 грн. + 19855,14 грн. + 1,70 грн.) вказана податкова вимога є передчасною, оскільки виставлена за відсутності передбаченої законом підстави. В цій частині податкову вимогу від 13.10.2021 за № 0-0903 необхідно визнати протиправною та скасувати.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Бурштинської міської ради Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Бурштинської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у справі № 300/7003/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 12 січня 2023 року.