Справа № 260/4117/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/4117/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - Сідак П.П.,

відповідача 1: представник - Соболевський Р.А.,

відповідача 2: представник - Дюк З.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України, Львівського військово-медичного клінічного центру (Клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військово-лікарської комісії Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати Свідоцтво про хворобу від 02 лютого 2022 року №33/87, видане військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України; 2) зобов`язати військово-лікарську комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 з метою встановлення причинного зв`язку виникнення захворювання безпосередньо під час участі у антитерорестичній операції, тобто пов`язаного із захистом Батьківщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що він проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, з якої його було звільнено 25 травня 2022 року. Під час проходження військової служби брав участь в антитерористичній операції, в ході якої відчув погіршення стану здоров`я у зв`язку з чим проходив відповідне лікування. З метою встановлення придатності до військової служби та причинного зв`язку захворювання із виконанням обов`язків військової служби перед звільненням позивача було направлено для проходження військово-лікарської комісії. За результатами чого складено свідоцтво про хворобу, відповідно до якого захворювання визнано таким, що пов`язано з проходженням військової служби, що не відповідає визначеному законодавством формулюванню. Вказане породжує для позивача настання негативних наслідків у вигляді порушення його прав та інтересів.

В підготовчому судовому засіданні 21 листопада 2022 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Державної прикордонної служби України.

04 листопада 2022 року відповідач 2 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що нормами чинного законодавства передбачена можливість оскарження постанов госпітальних військово-лікарських комісій виключно до Центральної військово-лікарської комісії. Окрім того, звертає увагу суду на те, що відповідно до наданих військово-лікарській комісії медичних документів стало відомо, що усі захворювання набуті позивачем ще до його участі в антитерористичній операції або в період перебування в діючій армії, або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь у такій. Окрім того, позивачем не було надано жодного доказу виникнення таких захворювань в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії.

21 листопада 2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача 2 не погоджується. Так, зазначає, що гіпертонічна хвороба позивача після повернення із території проведення антитерористичної операції почала різко прогресувати в результаті чого відбувся ішемічний інсульт, однак вказане не було взято до уваги Військово-лікарською комісією Львівського військово-медичного клінічного центру.

29 листопада 2022 року відповідач 2 надіслав до суду заперечення, в яких при запереченні заявлених позовних вимог наводить ті ж аргументи, що й в поданому до суду відзиві.

Відповідач 1 відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини не подання такого суд не повідомив, з клопотанням про продовження процесуального строку не звертався.

Представник позивача у судовому засіданні 05 січня 2023 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача у засіданні суду 05 січня 2023 року проти позову заперечили з мотивів їх безпідставності.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України.

В період з 24 червня по 08 серпня 2014 року ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі н.п. Юганівка, Красна Талівка Луганської області, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 №10/25 від 29 жовтня 2014 року.

В 2022 році з метою визначення придатності до військової служби у зв`язку з наявністю захворювань, що зумовлюють обмежену придатність до військової служби, ОСОБА_1 був скерований на медичний огляд військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ВЛК).

За результатами проведеного медичного огляду ВЛК було складено свідоцтво про хворобу №33/87 від 02.02.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. При цьому зазначено, що «захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №96-ОС від 21.02.2022 (з врахуванням внесених наказом №337-ОС від 17.05.2022 змін) ОСОБА_1 звільнений з військової служби з 25 травня 2022 року.

Вважаючи наведене в свідоцтві про хворобу формулювання пов`язаності причин захворювання з проходженням військової служби таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що в подальшому призведе до порушення його прав та інтересів, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Нормами ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Нормами ч.ч. 1, 5 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» №661-IV від 03.04.2003 передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні регулюються Основами законодавства України про охорону здоров`я.

Статтею 70 цього нормативно-правового акту передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

На виконання вказаної норми Закону, в структурі Державної прикордонної служби України створені та діють при клінічних госпіталях військово-лікарські комісії (ВЛК), а також Центральна військово-лікарська комісія ДПС України, яка є органом забезпечення ДПС України медичною установою спеціального призначення. Їй підпорядковані всі інші ВЛК з питань військово-лікарської експертизи.

З метою медичного огляду військовослужбовців для визначення ступеня придатності до військової служби наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 №333 затверджено Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України (далі Положення).

Так, вказане Положення, серед іншого, визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

П. 1 підрозділу 1 розділу ІІ Положення визначено, що завданнями військово-лікарських комісій Держприкордонслужби є, в тому числі, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 2 підрозділу 1 розділу ІІ Положення, для виконання зазначених завдань у Держприкордонслужбі створюються Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), а також постійно діючі лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК).

ЦВЛК та ВЛК(ЛЛК) приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (п. 3 підрозділу 1 розділу ІІ Положення).

Згідно п. 2 підрозділу 2 розділу ІІ Положення ЦВЛК є органом вищого рівня із проведення медичного огляду ВЛК в Держприкордонслужбі і здійснює методичне керівництво діяльністю ВЛК Держприкордонслужби з питань проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення.

Відповідно до п. 7 підрозділу 2 розділу ІІ Положення, на ЦВЛК покладаються, в тому числі, контроль, розгляд, затвердження, незатвердження постанов постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК).

ЦВЛК має право, серед іншого, приймати постанови згідно з цим Положенням, переглядати або скасовувати постанови постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) нижчого рівня, переглядати власні постанови (п. 8 підрозділу 2 розділу ІІ Положення).

Норами п. 12 підрозділу 2 розділу ІІ Положення передбачено, що постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Поряд з цим нормами п. 1 підрозділу 3 розділу ІІ Положення визначено, що з метою проведення медичного огляду у Держприкордонслужбі утворюються:

- постійно діючі ВЛК (ЛЛК);

- тимчасово діючі ВЛК для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу за контрактом.

Так, згідно п. 1 підрозділу 4 розділу ІІ Положення до постійно діючих військово-лікарських комісій відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються:

- госпітальна ВЛК - в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, за клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК;

- гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються, серед іншого, обов`язки щодо проведення медичного огляду, контрольного та повторного оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення.

Відповідно до п. 1 підрозділу 11 розділу ІІІ Положення постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів.

Поряд з цим, згідно п. 2 підрозділу 11 розділу ІІІ Положення постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються та переглядаються ЦВЛК. За рішенням ЦВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Підрозділ 12 розділу ІІІ Положення врегульовано порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців та колишніх військовослужбовців зі службою у Держприкордонслужбі.

Так, відповідно до п. 1 підрозділ 12 розділу ІІІ Положення, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках ЦВЛК (п. 2 підрозділ 12 розділу ІІІ Положення).

Норми п. 4 п. 2 підрозділ 12 розділу ІІІ Положення регламентують можливі формулювання причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв в постановах ВЛК, серед яких:

- пп. 5) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби;

- пп. 6) «Захворювання (поранення, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

В оскарженому свідоцтві про хворобу ОСОБА_1 ВЛК в якості причинного зв`язку зазначила «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Поряд з цим ОСОБА_1 вважає, що відповідач 1 в якості формулювання повинен був зазначити пп. 5 п. 4 підрозділ 12 розділу ІІІ Положення, а саме: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», оскільки гіпертонічна хвороба, що стала причиною його звільнення з військової служби у зв`язку з непридатністю до такої, виникла в результаті його участі в антитерористичні операції у складі органів Державної прикордонної служби України.

Оцінюючи правомірність таких тверджень позивача, суд враховує наступне.

Відповідно до пп. 5 п. 4 підрозділ 12 розділу ІІІ Положення, постанова ВЛК з формулюванням «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у абзаці другому пункту 4 цієї глави, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Зазначена постанова ВЛК приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії, складу сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії або безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі №826/14504/16 у подібних правовідносинах зазначив, що обов`язковими умовами встановлення причинного зв`язку захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є беззаперечне встановлення факту виникнення такого захворювання саме під час проходження служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

Отже, час виникнення захворювання або час досягнення цим захворюванням визначеного ступеню розвитку має обов`язково відповідати часу проходження особою, щодо якої такий причинний зв`язок встановлюється, служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії.

Тобто, визначальним в спірних правовідносинах є визначення часу виникнення захворювання або часу досягнення цим захворюванням відповідного ступеню розвитку.

В той же час пп. 6 п. 4 підрозділ 12 розділу ІІІ Положення передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Тобто, у разі виникнення захворювання під час служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності, застосовується причинний зв`язок захворювання: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Так, позивач заявляє, що після участі в антитерористичній операції стан його здоров`я погіршився, у зв`язку з чим він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні.

15 квітня 2016 року при виконанні службових обов`язків у зв`язку з погіршенням самопочуття ОСОБА_1 був доставлений до Ужгородської міської лікарні, що засвідчується актом №2 розслідування нещасного випадку, та актом №2 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, затвердженими начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 27 червня 2016 року.

Відповідно до акту №2 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 27 червня 2016 року, закладом охорони здоров`я діагностовано ОСОБА_1 стан післяішемічного вертебро-базилярному басейні у вигляді розсіяної органічної симптоматики та астенічного синдромів. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст. ризик 4 ІХС. Стабільна стенокардія напруги, І ФК. Атеросклорестичний кардіосклероз. СН І ст. ФК ІІ. Хронічний гастрит, фаза нестійкої ремісії. Стеатогепатит з мінімальною біохімічною активністю. Поширений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта. Ангіопатія судин сітківки. Пресбіопія обох очей.

В подальшому ОСОБА_1 також лікувався стаціонарно та амбулаторно.

Поряд з цим, на підтвердження правомірності визначеного в свідоцтві про хворобу формулювання відповідач подав до суду в якості доказу копії виписних епікрізів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 хворів на гіпертонічну хворобу ще з 2010 року.

В свою чергу безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України позивач брав у складі органу Державної прикордонної служби України з 24 червня 2014 року по 08 серпня 2014 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Поряд з цим Державна прикордонна служба не входить до складу діючої армії, оскільки не перебуває в театрі воєнних дій для ведення бойових операцій.

Вказане відповідає висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі №826/14504/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що сформоване ВЛК формулювання причинного зв`язку захворювання є правильним.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що нормами п. 13 підрозділу 13 розділу ІІІ Положення передбачено, що свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню в ЦВЛК у мирний та воєнний час.

Судом встановлено, що оскаржене в даній адміністративній справі свідоцтво про хворобу було прийнято Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України, що в розумінні норм Положення є постійно діючою ВЛК.

В свою чергу положення п. 8 підрозділу 2 розділу ІІ Положення наділяють ЦВЛК правом, серед іншого, приймати постанови згідно з цим Положенням, переглядати або скасовувати постанови постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК) нижчого рівня, переглядати власні постанови.

Так, п. 3 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв встановлюється ЦВЛК колишнім військовослужбовцям, які проходили військову службу в органах Держприкордонслужби та:

- були звільнені з військової служби в запас або відставку без проведення медичного огляду;

- не згодні з постановою ВЛК про ступінь їх придатності до військової служби на період фактичного звільнення;

- не згодні з постановою ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв та ставлять питання про перегляд цієї постанови;

- ставлять питання про причинний зв`язок захворювань, які виникли після звільнення в запас або відставку;

- ставлять питання про причинний зв`язок наслідків поранень, травм, контузій, каліцтв, отриманих під час проходження військової служби.

При цьому нормами Положення передбачена можливість оскарження в судовому порядку саме постанов ЦВЛК.

Тому у разі наявності у позивача сумніву щодо правильності висновку ВЛК щодо формулювання причинного зв`язку захворювання, він мав право звернутися до ЦВЛК для перегляду відповідного висновку.

Однак позивач до ЦВЛК з вимогою здійснити перегляд встановленого в свідоцтві про хворобу №33/87 від 02.02.3033 причинного зв`язку захворювання не звертався, натомість подав даний адміністративний позов до суду.

В свою чергу, оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень суд виключно перевіряє, чи прийнято таке на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поряд з цим суд не наділений повноваженнями надавати оцінку діагнозу позивача, ступеню прогресування наявного захворювання в контексті визначення правильного формулювання в свідоцтві про хворобу причинного зв`язку такого. Вказані питання віднесено до дискреційний повноважень ВЛК та ЦВЛК.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, беручи до уваги законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) до Військово-лікарської комісії Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Личаківська, буд. 107, м. Львів, Львівська область, 79010), Львівського військово-медичного клінічного центру (Клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул. Личаківська, буд. 107, м. Львів, Львівська область, 79010, код ЄДРПОУ - 14321771) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16 січня 2023 року.

СуддяР.О. Ващилін