Справа № 340/5897/22
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

09 січня 2023 року Справа № 340/5897/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Хилько Л.І., розглянув матеріали позову ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (також - відповідач) про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оплати невикористаної відпустки та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через представника-адвоката Ковальова А.І.) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1) стягнути з Відповідача заборгованість із заробітної плати за період з 09.09.2021 по 05.08.2022 у розмірі 65200 грн. з покладанням на Відповідача обов`язку нарахувати та перерахувати до бюджету всі належні до сплати податки та обов`язкові платежі;

2) стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за кожен день прострочення розрахунку, виходячи з розрахунку 307 грн. 69 коп. на день;

3) стягнути з Відповідача компенсацію за невикористану відпустку за 2021,2022 роки у розмірі 7487 грн. з покладанням на Відповідача обов`язку нарахувати та перерахувати до бюджету всі належні до сплати податки та обов`язкові платежі;

4) стягнути з Відповідача матеріальну компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 50000 грн..

Згідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу;4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву, відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Так, за правилами пп. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, за ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, позивачу необхідно уточнити позовну вимогу в частині стягнення з Відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за кожен день прострочення розрахунку, виходячи з розрахунку 307 грн. 69 коп. на день (період затримки розрахунку при звільненні).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах,у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Так, згідно статті першої вищевказаного Закону, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Приписами статті 122 КАС України встановлено те, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість із заробітної плати за період з 09.09.2021 по 05.08.2022 у розмірі 65200 грн.. Разом з тим, невиплачені позивачці кошти за період з 09.09.2021 по 31.07.2022 не є заборгованістю Відповідача із заробітної плати, а є середнім заробітком за час затримки виконати судове рішення про поновлення Позивача на роботі та який за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу).

Судом встановлено, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №340/1508/21, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2022, було визнано протиправним і скасовано розпорядження Петрівського селищного голови Кіровоградської області №138/ОС від 01 березня 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора із соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області з 02.03.2021. Стягнуто з Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 40 000,01 грн. (тобто, за період з 02.03.2021 (дати звільнення з роботи) по 08.09.2021 (дати ухвалення рішення)) з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів.Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 6154 грн., з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допущено до негайного виконання.

На виконання судового рішення Відповідачем винесено розпорядження від 01.08.2022 №131-к "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ", яким скасовано розпорядження Петрівського селищного голови від 01.03.2021 № 138/ОС "Про звільнення ОСОБА_1 " (п.1); поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора із соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області правонаступником якої є Петрівська селищна рада Кіровоградської області з 02.03.2021 (п.2); здійснено виплату ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 40000,01 грн..

Статтею 370 КАС України чітко встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно до положення статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Аналіз положень статті 236 Кодексу законів про працю України дає підстави для висновку, що затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Норма статті 236 КЗпП України встановлює відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштуватись.

Відповідно до пункту 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

У постанові від 14.07.2021 у справі № 1340/4393/18 Верховний Суд вказав про те, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконати судове рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, аналізуючи положення ст. 122 КАС України Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в справі № 240/532/20 (постанова від 11.02.2021 року) за схожих фактичних обставин сформулював такі висновки:

Установлений у частині першій статті 233 Кодексу законів про працю України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, як і в розглядуваному випадку, охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.07.2021 року у справі № 1340/4393/18 враховуючи те, що середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконати судове рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою, тому строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення зазначеного заробітку обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу видачі наказу про поновлення на роботі (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, оспорюваним у цій справі є право позивача на середній заробіток за час затримки у виконанні судового рішення, а саме за період з 09.09.2021 по 31.07.2022.

Як зазначалось, на виконання судового рішення розпорядженням від 01.08.2022 №131-к Позивача поновлення на посаді з 02.03.2021.

З цим позовом в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконати судове рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника (за період з 09.09.2021 по 31.07.2022) представник позивача звернувся до суду 26.12.2022, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ч.5 ст.122 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, ч. 1 ст. 123 КАС України також встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з вимогами в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 09.09.2021 по 31.07.2022, із зазначенням підстав для поновлення цього строку та з наданням належних, допустимих, достатніх доказів на їх підтвердження.

Відповідно до частин 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.169 КАС України).

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву залишити без руху та повідомити позивача про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у встановлений строк, остання буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько