Справа № 460/31511/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/31511/22 пров. № А/857/14838/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, Житлової комісії Рівненського гарнізону, 111 Розрахунково-аналітичної станції, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Зозуля Д.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , Начальника Рівненського гарнізону, Житлової комісії Рівненського гарнізону, 111 Розрахунково-аналітичної станції, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу АДРЕСА_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії Рівненського гарнізону щодо неприйняття рішення за його заявою від 17 жовтня 2018 року на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону, оформленого протоколом від 24 жовтня 2018 року № 68; визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 09 листопада 2018 року № 692 «Про затвердження протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 », в частині затвердження в розділі IV рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 РАСт, КЕВ м. Рівне, оформленого протоколом засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , А0796В, А0796Х, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 РАСт, КЕВ м. Рівне від 06 листопада 2018 року № 2, щодо відмови підполковнику запасу ОСОБА_1 у наданні житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службових, квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На обгрунтування позовних вимог зазначає, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа № 569/21327/19 із вищевказаними позовними вимогами до цих же відповідачів. Вказує, що 22 вересня 2022 року провадження у справі № 569/21327/19 закрито у зв`язку зі зміною правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21, у якій судом наголошено, що дана категорія справ повиннна розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Начальника Рівненського гарнізону, Житлової комісії Рівненського гарнізону, 111 Розрахункова-аналітична станція, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу, відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що на момент одержання позовної заяви у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для відмови у відкритті провадження в даній адміністративній справі. Судом першої інстанції вказано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції позбавляє його доступу до суду в порядку будь-якого судочинства. Вказує, що оскільки судом встановлено недолік позовної заяви, а саме ненадання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19 (якої у нього не були на момент подання позову, оскільки така лише відпрацьовувалась іншим судом), то суд першої інстанції повинен був за нормами ч.1, 2 ст. 169 КАС України винести ухвалу про залишення позовної заяви без руху із наданням можливості усунути недолік.

У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , як на підставу звернення до адміністративного суду, вказує на те, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа № 569/21327/19 за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Начальника Рівненського гарнізону, Житлової комісії Рівненського гарнізону, 111 Розрахункова-аналітична станція, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, оскільки на момент одержання позовної заяви, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною першою статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позовну заяву у строк, установлений законом; належить позовну заяву розглядати справу за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 4 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не долучено до позовної заяви доказів на підтвердження наявності ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19.

Також судом першої інстанції вказано, що станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про прийняття ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19, отже, у провадженні іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, з огляду на фактичні обставини цієї справи та доводи позивача, якими він обгрунтовує звернення до адміністративного суду, колегія суддів критично оцінює вказаний висновок суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , начальника Рівненського гарнізону, Житлової комісії Рівненського гарнізону, 111 Розрахунково-аналітичної станції, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне про визнання бездіяльності, рішення незаконними, скасування рішення закрито. Роз`яснено позивачу, що спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Із відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106522023) слідує, що ухвалу від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19 надіслано Рівненським міським судом Рівненської області до Єдиного державного реєстру судових рішень лише 30 вересня 2022 року, зареєстровано вказану ухвалу 30 вересня 2022 року, оприлюднено 03 жовтня 2022 року.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваної ухвали, ухвала від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19 не була внесена Рівненським міським судом Рівненської області до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не з`ясував належним чином усіх обставин, передбачених частиною першою статті 171 КАС України, тому висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі колегія суддів вважає передчасним.

Згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На переконання суду апеляційної інстанції, в ситуації, що склалася, суд першої інстанції задля забезпечення позивачу доступу до правосуддя повинен був врахувати, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не врахував вказаних вище обставин, а вдався до формального констатування відсутності у матеріалах справи ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2022 року про закриття провадження у справі № 569/21327/19, що призвело до передчасного висновку про те, що провадженні іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, та, відповідно, постановлення оскаржуваної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

В той же час, в процесі апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що ухвала Рівненського міського суду Рівненської області про закриття провадження у справі № 569/21327/19 була постановлена 22 вересня 2022 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 315, ст. 317, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі № 460/31511/22 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 13 січня 2023 року.