Справа № 460/48120/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2023 року м. Рівне №460/48120/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" (далі ТОВ "Трак Сервіс Сарни", позивач) звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України (далі відповідач, митниця, Рівненська митниця) про визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000126 та рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000111/2 від 16 червня 2022 року.

Вимоги позовної заяви ґрунтуються на тому, що позивач 16 червня 2022 року подав до Рівненської митниці електронну митну декларацію UA204060/2022/007907 згідно з якою фактурна вартість гальмівних дискових колодок складала 6532,24 доларів США, митна вартість товару - 7046,92 доларів США, в якій було задекларовано вказаний товар та використано основний метод визначення митної вартості за ціною договору. Позивач стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм ст.57 Митного кодексу України (далі - МК України), та за наявності усіх необхідних документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товарів, рішенням про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000111/2 від 16 червня 2022 року було визначено, що числове значення митної вартості товару у валюті становить 11294,25 доларів США (з урахуванням курсу НБУ на день подання до митного оформлення 333337,6443 грн.) (4,25 доларів США за кг), виходячи з того, що митниця володіє інформацією щодо рівня митної вартості вказаної у МД від 13.04.2022 № UA408020/2022/7744 4,25 доларів США/кг. та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000126. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів подані йому документи і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Вважає, що застосування митним органом резервного методу для визначення митної вартості товару є протиправним та необґрунтованим. Наголошує на тому, що після прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку із виробничою потребою в отриманні придбаних товарів позивач був змушений задекларувати зазначений вище товар за визначеними митним органом цінами, сплатити всі необхідні митні платежі та провести відповідні митні процедури для випуску такого товару у вільний обіг на території України. З огляду на це, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 29.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач у строк, встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, митниця встановила, що декларантом до митного оформлення було подано документи, які не спростовують сумніву митного органу у правильності визначення митної вартості товарів, з огляду на те, що відповідно до умов контракту умови поставки FСА Стамбул, а рахунок на оплату транспортних послуг не містить інформації про вартість навантаження товару; наданий прайс-лист не може розглядатися як джерело цінової інформації щодо продажу товарів для широкого кола покупців в умовах вільної конкуренції, оскільки він містить реквізити визначеного покупця та конкретного контракту. Також він датований 17.02.2022, тобто він не був чинним на день укладання контракту та виставлення проформи інвойсу від 29.01.2022. Асортимент товарів, зазначений у прайс-листі лише в кількості артикулів, які були придбані покупцем, разом з тим на сайті продавця наявна інформація щодо набагато більшої кількості артикулів продукції. Надана декларантом копія експортної митної декларації не містить інформації про реквізити комерційного інвойсу. Також відповідачем було вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості товарів, схожих за країною походження, призначенням тощо згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби по товару - МД від 13 квітня 2022 року №UА 408020/2022/7744 - 4.25доларів США/кг.

Наголошує на тому, що коригування митної вартості було обумовлено і тим, що митним органом пропонувалося декларанту надати додаткові документи, які підтверджують інформацію щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією. Надана додатково транзитна митна декларація від 09.06.2022 не містить вартісних характеристик товару; наданий додатково пакувальний лист митницею не вимагався. Вказує, що у зв`язку із зазначеним, для визначення митної вартості оцінюваних товарів було використано вартість товарів, схожих за країною походження, призначенням, відповідно до інформації, що наявна в митниці, згідно рівнів митної вартості ЄАІС.

Таким чином, сторона відповідача вважає, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах його повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на наведене, сторона відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

21.12.2022 надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що оскільки відповідачу була надана уся необхідна інформація та документи, які підтверджували числові значення митної вартості імпортованих товарів, то визначення митної вартості товарів повинно було здійснюватися за основним методом, а законних підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості не було. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

Згідно з приписами статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

16 червня 2022 року ТОВ "Трак Сервіс Сарни" подало до Рівненської митниці електронну митну декларацію UA204000/2022/007907 згідно з якою фактурна вартість гальмівних дискових колодок складала 6532,24 доларів США, митна вартість товару - 7046,92 доларів США.

До вказаної електронної митної декларації було додано: пакувальний лист RWR648 від 07 червня 2022 року, рахунок-проформу №LGL20220129-1 від 29 січня 2022 року, рахунок-фактуру (інвойс) №RWR648 від 07 червня 2022 року, автотранспортну накладну від 09 червня 2022 року, сертифікат про походження товару форми А D 0787656 від 09 червня 2022 року, платіжне доручення №4 від 07 лютого 2022 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №4/2-3 від 14 червня 2022 року, прайс-лист від 17 лютого 2022 року, зовнішньоекономічний контракт №29012022 від 29 січня 2022 року, договір про надання послуг митного брокера №362/2019 від 19 серпня 2019 року, договір про перевезення №01/06/22 від 01 червня 2022 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю №8597203 від 14 червня 2022 року, заявка на транспорт №1 від 01 червня 2022 року, розподіл транспортних витрат від брокера від 15 червня 2022 року, копія митної декларації країни відправлення №22341300ЕХ00471760 від 09 червня 2022 року.

Згідно з долученими до митної декларації документами, 29 січня 2022 року між ТОВ "Трак Сервіс Сарни" як покупцем було укладено контракт №29012022 з Logel Маkіnе Оtomotiv Sаnауі Vе Тісаret Аnonim Sirketi (далі - Logel) як продавцем згідно з п. 1.1 якого, продавець зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, поставляти та передавати у власність покупцеві продукцію, а покупець зобов`язувався приймати та оплачувати товар (а.с.24-25).

Відповідно до п. 1.2 контракту, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість і ціни товару встановлюються в комерційних інвойсах на поставку товару, комерційні інвойси на поставку товару є невід`ємною частиною цього контракту. Країна виготовлення продукції - Туреччина.

Згідно з п. 2.1 контракту, загальна вартість товару, який підлягає поставці за цим контрактом складає 6532,24 доларів США.

Відповідно до п. 2.4 контракту, ціна товару визначається сторонами на умовах поставки FСА Стамбул. Ціни товару включають в себе: вартість товару, вартість упаковки товар/ та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на товар.

Згідно з п. 3.4 контракту, виробником, вантажовідправником та отримувачем коштів є продавець, вантажоодержувачем є покупець.

Відповідно до рахунку-проформи №LGL20220129-1 від 29 січня 2022 року (а.с.26) ТОВ "Трак Сервіс Сарни" як одержувачу товарів, вказаних у рахунку, належить сплатити відправнику Logel 6532,24 доларів США за гальмові дискові колодки на підставі контракту №29012022 від 29 січня 2022 року.

07 лютого 2022 року ТОВ "Трак Сервіс Сарни" було сплачено Logel 6532,24 долари США на виконання умов контракту згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті №4. (а.с.28).

01 червня 2022 року ТОВ "Трак Сервіс Сарни" подало перевізнику ФОП ОСОБА_1 на підставі договору міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №01/06/22 заявку №1 на перевезення вантажу автомобілем ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 по маршруту Гебзе, Туреччина - Сарни, Рівненська область, вантажовідправник Logel, з орієнтовною датою завантаження - 06-07 червня 2022 року, ціна перевезення - 58510 гривень (а.с.31, 32).

Згідно з комерційним інвойсом №RWR648 від 07 червня 2022 року ТОВ "Трак Сервіс Сарни" отримало, а Logel передало на підставі контракту №29012022 від 29 січня 2022 року гальмові дискові колодки на суму 6532,24 доларів США (а.с.33, 34).

Відповідно до складеної 09 червня 2022 року в Стамбулі, Туреччина міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) ФОП ОСОБА_2 отримав від Logel в м. Гебзе для перевезення вантаж гальмівних дискових колодок по інвойсу №RWR648 від 07 червня 2022 року для одержувача ТОВ "Трак Сервіс Сарни".

Продавцем Logel було видано сертифікат про походження товару №0787656 від 09 червня 2022 року, згідно з яким країною походження гальмових дискових колодок, які поставляються автомобілем згідно інвойсу №PWR648 від 07 червня 2022 року ТОВ "Трак Сервіс Сарни" є Туреччина (а.с. 38, 39).

Продавцем Logel також було надано перевізнику інші супровідні документи на товар - пакувальний лист, прайс-лист на товари, копію експортної митної декларації.

Згідно з рахунком-фактурою ФОП ОСОБА_1 №4/2-3 від 14 червня 2022 року, вартість міжнародного вантажного перевезення в т. ч. навантаження товару за маршрутом Гебзе, Стамбул, Туреччина - пункт пропуску Порубне, кордон України автомобілем ДАФ, НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , становить 45300 гривень (а.с.47).

15 червня 2022 року декларантом ФОП ОСОБА_3 було підготовлено розрахунок розподілу транспортних витрат від брокера №15-06, згідно з яким транспортні витрати по доставці вантажу по інвойсу №RWR648 від 07 червня 2022 року становлять 15057,02 гривні (а.с.48).

16 червня 2022 року декларантом ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» ФОП ОСОБА_3 було подано Рівненській митниці Державної митної служби митну декларацію №UA204060/2022/007907, згідно з якою було заявлено до митного оформлення гальмівні дискові колодки поставлені Logel на умовах FСА Стамбул за фактурною вартістю 6532,24 гривні та митною вартістю 206157,05 гривні (фактурна вартість плюс вартість перевезення до кордону України), що становить 7046,92 доларів США.

16 червня 2022 року декларанту надійшло повідомлення митниці №413373 (а.с.20) у якому було вказано, що:

- рахунок-фактура №4/2-3 від 14 червня 2022 року на оплату транспортних послуг не містить інформації щодо вартості навантаження товару на транспортний засіб;

- наданий декларантом прайс-лист від 17 лютого 2022 року не може розглядатися як джерело цінової інформації;

- надана копія експортної митної декларації від 09 червня 2022 року №22341300ЕХ00471760 не містить реквізитів комерційного інвойсу від 07 червня 2022 року №PRW648.

Відповідач вказав, що зазначене може свідчити про заявлення до митного митного оформлення неповних відомостей про дійсні умови придбання товару, в тому числі і його вартість та числові значення її складових. Позивачу було запропоновано подати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості на заявлених комерційних умовах поставки; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; банківські та інші платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та містять інформацію щодо числового значення складових митної вартості, пов`язаних із навантаженням товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію фактури від 08.06.2022 № 940/1-2-3-4-5-6-7, інформація щодо якої міститься у наданій до митного оформлення копії експортної митної декларації від 09.06.2022 № 22341300ЕХ00471760.

16 червня 2022 року декларантом ТОВ "Трак Сервіс Сарни" ФОП ОСОБА_3 у відповідь на повідомлення митниці №413373 було подано копію експортної декларації країни відправлення №22ТR6183 від 09 червня 2022 року (загальна декларація на консолідований вантаж у якій згадується комерційний інвойс №RWR648 від 07 червня 2022 року) та комерційний документ від виробника Є-FATURA №RWR648 від 07 червня 2022 року (а.с.23).

Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2022/000126 за результатами перевірки митної декларації та інших документів декларанта ТОВ "Трак Сервіс Сарни" останнього повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку з тим, що митна вартість товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення документи містять неточності. Також ТОВ "Трак Сервіс Сарни" роз`яснено, що митна декларація може бути прийнята за умови декларування товару з коригуванням заявленої митної вартості товарів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 16 червня 2022 року UA204000/2022/000111/2.

16 червня 2022 року Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2022/000111/2 по митній декларації ТОВ "Трак Сервіс Сарни" №UА204060/2022/007907, згідно з яким митну вартість товарів збільшено з 7046,92 доларів США до 11394,25 доларів США.

Рішення про коригування митної вартості обґрунтоване тим, що декларантом не подано всі необхідні документи, витребувані митницею, а подані документи містять неточності:

- відповідно до умов контракту умови поставки FСА Стамбул, а рахунок на оплату транспортних послуг не містить інформації про вартість навантаження товару;

- наданий прайс-лист не може розглядатися як джерело цінової інформації щодо продажу товарів для широкого кола покупців в умовах вільної конкуренції, оскільки він містить реквізити визначеного покупця та конкретного контракту. Також він датований 17.02.2022, тобто він не був чинним на день укладання контракту та виставлення проформи інвойсу від 29.01.2022. Асортимент товарів, зазначений у прайс-листі лише в кількості артикулів, які були придбані покупцем, разом з тим на сайті продавця наявна інформація щодо набагато більшої кількості артикулів продукції;

- надана декларантом копія експортної митної декларації не містить інформації про реквізити комерційного інвойсу;

- транзитна митна декларація не може розглядатися як документ, що підтверджує заявлений декларантом рівень митної вартості;

- наданий додатково пакувальний лист митницею не вимагався.

Також відповідачем було вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості товарів, схожих за країною походження, призначенням тощо згідно бази даних ЄАІС Держмитслужби по товару - МД від 13 квітня 2022 року №UА 408020/2022/7744 - 4.25доларів США/кг.

ТОВ "Трак Сервіс Сарни", вважаючи картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2022/000126 та рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2022/000111/2 по митній декларації №UА204060/2022/007907 протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 1 МК України, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частинами першою-третьою ст.54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 1 частини четвертої цього Кодексу перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У свою чергу, за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 МК України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої цієї ж статті встановлено, що в разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

З урахуванням вимог частини другої цієї статті, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При цьому, частиною одинадцятою статті 58 МК України імперативно встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених законодавчих норм, суд приходить до висновку, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи у випадку наявності у нього обґрунтованих сумнівів з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності;

- не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не зазначення митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.10.2019 у справі №804/7761/15, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16 та від 23.10.2020 у справі №810/690/17. При цьому, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, ч.4 ст.54 МК України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З матеріалів справи судом встановлено, що у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що митна вартість імпортованого позивачем товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з тим, що декларантом не подано всіх витребуваних документів, а подані документи містять розбіжності і неточності, при тому, що митний орган володіє ціновою інформацією щодо митного оформлення товару №1 за митною вартістю 4,25 долара США/кг згідно МД № UA408020/2022/7744.

Зазначені висновки митного органу суд оцінює критично з огляду на таке.

Наведені у повідомленні митниці декларанту обставини не свідчили про те, що у відповідача були наявні підстави сумніватися у правильності числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари. Крім того, наведені у повідомленні і рішенні обставини не відповідали дійсним обставинам справи.

У повідомленні митниці декларанту та оскаржуваних рішеннях вказувалося, що рахунок-фактура від 14 червня 2022 року №4/2-3 на оплату транспортних послуг не містить інформації щодо вартості навантаження товару на транспортний засіб, що на думку митниці свідчить про порушення ст. 58 МК України, оскільки числових значень витрат, які пов`язані з навантаженням, не було враховано при розрахунку митної вартості.

Однак, згідно з п. 2.4 контракту №29012022 від 29 січня 2022 року, ціна контракту визначається сторонами на умовах поставки FСА Стамбул (Інкотермс 2020) і включає в себе вартість товару, упаковки, маркування та оформлення супровідних документів.

Згідно з правилами Інкотермс 2020 умови поставки FСА передбачають різний об`єм обов`язків продавця та покупця залежно від обраного сторонами місця поставки. Термін FСА може мати два різних значення, кожне з яких передбачає різні рівні ризику та витрат для покупця та продавця. FСА (а) використовується, коли продавець доставляє товар, замитнений для експорту, у вказане місце, яке є його власною територією. FСА (b) використовується, коли продавець доставляє товар, замитнений для експорту, у вказане місце, яке не є його власною територією. У обох випадках товар може бути доставлений перевізнику, призначеному покупцем, або іншій стороні, призначеній покупцем.

У випадку, якщо поставка здійснюється з власної території продавця, обов`язок по навантаженню товару на транспортний засіб перевізника покладається на продавця.

Поставка за контрактом №29012022 від 29 січня 2022 року здійснювалася саме з території продавця, про що свідчили документи, надані для митного оформлення. Відповідно до п. 3.4 контракту вантажовідправником товару є продавець. Місцезнаходження продавця - Гебзе, Туреччина. Згідно з заявкою №1 на перевезення вантажу по договору №01/06/22 від 01 червня 2022 року місцем завантаження товару у замовленні вказано - Гебзе, Туреччина, також у заявці наведена і ціна перевезення вантажу. У міжнародній товарно-транспортній накладній СМR №20400/2/929257 вказано, що місцем завантаження товару по інвойсу №РWR648 від 07 червня 2022 року є Гебзе, Туреччина.

Місцезнаходження постачальника вказане у контракті - Гебзе, Туреччина.

Таким чином, поданими до митного оформлення документами підтверджувалося, що навантаження товару включено до вартості товару і жодних підстав для витребування додаткових документів на підтвердження цього не було.

Рішення відповідача про коригування митної вартості також обґрунтовувалося тим, що наданий прайс-лист не може розглядатися як джерело цінової інформації.

Відповідно до ч. З ст. 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товару, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, прайс-лист є одним з обов`язкових документів, які зобов`язаний надати декларант на вимогу митного органу, у тому випадку коли документи, які підтверджують митну вартість товару, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Оскільки таких розбіжностей подані документи не містили, то посилання відповідача у рішенні на недоліки прайс-листа не мають правового значення, оскільки митна вартість може бути встановлена за поданими документами. Поданий прайс-лист містив додаткове підтвердження наданої митному органу інформації. Також твердження митниці щодо відсутності у прайс-листі інформації про всі артикули продукції виробника є безпідставним, оскільки, як зазначає позивач, запит ТОВ "Трак Сервіс Сарни" щодо ціни товарів стосувався саме тих позицій, які цікавили товариство. Фірма Logel є великим виробником запасних частин, тому надання повного прайсу на всі найменування товарів не є можливим. Також відповідач посилається на те, що на сайті виробника наявна інформація про набагато ширший перелік товарів, проте у рішенні про коригування митної вартості не вказується, що задекларована вартість придбаних товариством товарів є заниженою.

Відповідач також вказує, що у наданій копії експортної митної декларації від 09 червня 2022 року №22341300ЕХ00471760 не має реквізитів комерційного інвойсу від 07 червня 2022 року №PWR648, однак згадується фактура від 08 червня 2022 року №940/1-2-3-4-5-6-7. Однак зі змісту митної декларації видно, що це номер фактури з системи єдиного вікна, через яку здійснювалася подача документів експортером. При цьому, зміст митної декларації і транзитного супроводжуючого документа дає можливість ідентифікувати сторін та усі суттєві умови поставки товару. Так, у митній декларації №22341300EX00471760 міститься інформація про покупця ТОВ "Трак Сервіс Сарни", продавця Logel, товар, умови поставки FCA Стамбул, спосіб перевезення автомобільним транспортом, вартість товару 6532,24 доларів США. У транзитному супроводжуючому документі №22TR6183 наявна інформація про покупця і продавця, номер і дата інвойсу - №PWR648 від 07 червня 2022 року, номери автомобіля і причепа перевізника, його найменування, які відповідають вказаним у CMR, договорі на перевезення, вагу товару, посилання на митну декларацію №22341300EX00471760. Відтак, з наведеного вбачається, що митна декларація №22341300EX00471760 і транзитний супроводжуючий документ №22TR6183, так само як і усі інші документи надані товариством для митного оформлення, стосувалися однієї господарської операції.

ТОВ "Трак Сервіс Сарни" було надано копії митних документів, які подавалися уповноваженим органам Туреччини і які оформлялися не товариством, а його контрагентом. Вказані документи складені за формою і містять ту інформацію, яка передбачена законодавством іноземної країни.

У своїй сукупності уся інформація, яка міститься у поданих документах, підтверджує заявлений рівень митної вартості поставленого товару.

Таким чином, жодних невідповідностей, які б впливали на визначення митної вартості товару подані документи не містили, навпаки вони підтверджували заявлену митну вартість товару.

Наданий ТОВ "Трак Сервіс Сарни" пакувальний лист додатково містив інформацію про інвойс, перелік товарів, які поставляються, їх вагу, що додатково у сукупності з іншими документами підтверджувало надану інформацію про митну вартість товару.

Стосовно використання відповідачем даних МД UA408020/2022/7744 від 13.04.2022 року щодо ціни схожих за країною походження, призначенням товарів за ціною 4,25 USD/кг, то суд зазначає наступне.

У разі застосування для коригування показників митної вартості товару інформації, зазначеної в інших митних деклараціях, митний орган має враховувати всю інформацію, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів, що постачаються, їх обсягу, характеристик і умов їх продажу, при цьому такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про відповідний товар.

Відповідач не надав до відзиву МД №UA408020/2022/7744 від 13.04.2022 року, а тому суд не може порівняти, які товари розмитнювалися за такою декларацією, чи ідентичні вони товару позивача, за яким методом відбулося розмитнення, які обсяги поставки, що підлягало до врахування митним органом при визначенні можливості застосування таких відомостей для коригування показників митної вартості товару.

Суд наголошує, що саме по собі прирівняння митним органом цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить жодного джерела використаної інформації, навіть на наявну у митного органу базу.

З матеріалів справи слідує, що в справі наявні встановлені законодавством та достатні для визначення митної вартості товару документи, при цьому викладена в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000111/2 від 16.06.2022 вимога відповідача щодо надання додаткових документів не ґрунтується на нормах законодавства.

Суд звертає увагу на те, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати можна тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Така позиція суду узгоджується із обов`язковою для врахування правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04.04.2018 у справі № 826/27058/15.

Судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого позивачем товару не може бути визначена за ціною договору.

Матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявність ознак підробки або те, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам лише факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України.

В той же час, посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, як на доказ правомірності оскаржуваного рішення, оцінюються судом критично, адже в даному випадку відсутність запитуваних документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 в справі № 810/5295/15 вказав, що неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд наголошує, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Аналізуючи зазначені в графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів підстави для його прийняття, суд констатує, що вони є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі письмовими доказами й матеріалами.

Суд звертає увагу на те, що митний орган у розділі IV графи 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів наголошує на тому, що за результатом процедури консультації з декларантом митну вартість товару №1 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості з огляду на відсутність у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів, наданої виробником для обчислення митної вартості за методом додавання вартості (ст.63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України. У зв`язку із вказаним, відповідач визначив митну вартість імпортованого товару на основі раніше визнаних митним органом митних вартостей.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів не вказано неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення імпортованих ним товарів надав усі необхідні документи, які дозволяли ідентифікувати оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, тобто за заявленим позивачем основним методом.

Відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, а також картки відмови у прийнятті митної декларації.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу вимог частини другої цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Рівненською митницею як суб`єктом владних повноважень у процесі розгляду справи не доведено існування обставин, які б підтверджували обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації № UA204060/2022/007907 від 16.06.2022, а інших обставин, які б впливали та/або могли вплинути на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000111/2 від 16.06.2022 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000126 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" слід задовольнити повністю.

Згідно з приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень у конкретних спірних правовідносинах, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 4962,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 6835 від 04.11.2022, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певну суму, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

З метою захисту прав та інтересів ТОВ "Трак Сервіс Рівне", 28.06.2022 між ним та Адвокатським бюро Віталія Кітовського було укладено Договір про надання правничої допомоги. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 28.06.2022, гонорар бюро за правничу допомогу становить 9000 грн. Клієнт сплачує Бюро аванс до початку надання правничої допомоги в розмірі 4500 грн. До матеріалів справи надано рахунок на оплату на суму 4500 грн., акт передачі-приймання наданих послуг (правничої допомоги), ордер на надання правничої допомоги. Відповідно до акта, Бюро надало, а Клієнт отримав, правничу допомогу, а саме: ознайомлення з документами, поданими для митного оформлення, документами митниці (3 години), підготовка і надання консультації щодо необхідності подання додаткових документів для підготовки позову (1 година), підготовка проекту позову (10 годин).

Суд зазначає, що надані послуги дійсно пов`язані з правничою допомогою. Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Враховуючи зазначене, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, суд дійшов висновку про стягнення 4500 грн на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, а також те, що розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000126.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000111/2 від 16 червня 2022 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у розмірі 4962,00 грн. (чотири дев`ятсот шістдесять дві гривні) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 січня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" (вул.Варшавська,6Г, м.Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500, ЄДРПОУ/РНОКПП 42835344)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя С.М. Дуляницька