Справа № 380/8755/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8755/22 пров. № А/857/13880/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 380/8755/22 (головуюча суддя Гулкевич І.З., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: а) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 №222/4/167/239/399 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (із врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії) з обмеженням пенсії максимальним розміром, зменшенням розміру розрахунку основного розміру пенсії із 71% до 70% суми грошового забезпечення, а також скасування чотирьох надбавок при розрахунку основного розміру пенсії, що враховувались при нарахуванні пенсії позивачу з 2008 по 2018 роки: за виконання особливо важливих завдань (71% суми посадового окладу, окладу за військовим званням і відсоткової надбавки за вислугу років); за оперативно-службову діяльність (50% посадового окладу), за звання та використання іноземних (західноєвропейських) мов (25% суми посадового окладу та окладу за військовим званням), за виконання спеціальних завдань (3% посадового окладу);

б) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 №222/4/167/239/399 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 71% суми грошового забезпечення, а також поновити з моменту скасування чотирьох надбавок при розрахунку основного розміру пенсії, що враховувались при нарахуванні пенсії позивача за період з 2008 по 2018 роки: за виконання особливо важливих завдань (71% суми посадового окладу, окладу за військовим званням і відсоткової надбавки за вислугу років); за оперативно-службову діяльність (50% посадового окладу), за звання та використання іноземних (західноєвропейських) мов (25% суми посадового окладу та окладу за військовим званням), за виконання спеціальних завдань (3% посадового окладу), з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що він є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка йому була призначена у розмірі 71 % грошового забезпечення. На підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №380/16044/21 ГУ ПФУ у Львівській області проведено перерахунок та виплату пенсії, та після проведення такого перерахунку основний розмір пенсії був зменшений до 70 % відповідних сум грошового забезпечення та обмежений її максимальним розміром. Також позивач наголошує, що при перерахунку пенсії пенсійним органом скасовано з 2018 року чотири надбавки при розрахунку основного розміру пенсії, які враховувались при нарахуванні пенсії останнього з 2008 по 2018. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси щодо належного пенсійного забезпечення, тому просив позов задовольнити.

Рішенням від 29 серпня 2022 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70% сум грошового забезпечення з 01.04.2019 з обмеженням її максимального розміру.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з 01.04.2019 у основному розмірі 71% сум грошового забезпечення відповідно до Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції в частині протиправності дій пенсійного органу щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром. Вказує на те, що Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що відповідають Конституції України положення Закону №2262, згідно з якими максимальний розмір пенсії обмежено десятьма прожитковими мінімумами у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Отже, вказане вище Рішення №7-рп не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки такі стосуються обмеження розміру позивача за період, що розпочався з 01.04.2019.

З 01.01.2018 відповідно до ч.3 ст.43 Закону №2262 максимальний розмір пенсії також обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

На переконання апелянта, межі розмірів пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, у майбутньому можуть змінюватися з врахуванням норм законодавства та обставин пенсійного забезпечення конкретної особи, а формулювання щодо перерахунку «без обмежень максимальним розміром» не можуть бути для позивача запобіжником від змін в законодавстві у сфері пенсійного забезпечення.

Також апелянт вважає, що відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки саме такий розмір було передбачено діючою нормою ст. 13 Закону №2262.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує її доводи та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 26.04.2008 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону від 09.04.1992 № 2262-ХІІ ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсія призначена у розмірі 71% сум грошового забезпечення.

Відповідач на виконання постанови Кабінету Міністрів України ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 № 103 провів з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача.

Військова частина НОМЕР_1 направила на адресу відповідача довідку від 24.06.2021 №222/4/167/239/399 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, в яку увійшло: посадовий оклад - 9020,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) - 1480,00 грн; надбавка за вислугу років - 5250,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 12600,00 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 1353,00 грн; премія - 3157,00 грн.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.07.2021 щодо проведення перерахунку пенсії на підставі нової довідки.

Листом від 09.08.2021 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку та зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України ,,Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 № 103 здійснено перерахунок його пенсії з 01.01.2018. Також вказав на відсутність постанови Кабінету Міністрів України про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1,2 Постанови № 103.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки № 222/4/167/239/399 від 24.06.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №380/16044/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2021 №222/4/167/239/399 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до положень Кабінету Міністрів України ,,Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2021 №222/4/167/239/399 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України ,,Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, виходячи із розміру 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці військової частини НОМЕР_1 №222/4/167/239/399 від 24.06.2021, що підтверджується витягом про перерахунок пенсії від 26.04.2022 та обмежило розмір пенсії.

12.05.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо виконання рішення суду про перерахунок і виплати пенсії, а також надання довідок і роз`яснювальних документів щодо обмеження пенсії та скасування чотирьох надбавок при розрахунку основного розміру пенсії.

Листом від 14.06.2022 №7236-6148/О-52/8-1300/22 відповідач повідомив позивача, що рішення суду у справі №380/16044/21 виконано та здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №222/4/167/239/399. Рішенням суду у справі №380/16044/21 не зобов`язано пенсійний фонд здійснити перерахунок пенсії у розмірі 71% та без обмеження максимальним розміром.

Не погоджуючись із такими діями ГУ ПФУ у Львівській області, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо зменшення позивачу відсоткового розміру пенсії при здійсненні її чергового перерахунку на підставі оновленої довідки, а також обмеження її максимального розміру.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 43 вказаного Закону (в редакції Закону України №3668-VI від 08.07.2011 ,,Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-VI від 08.07.2011 ,,Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності вказаним Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений вказаним Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому зазначеним Законом.

Якщо внаслідок прийняття вказаного Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 1-1 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до зазначеного Закону та Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частини сьомої статті 43 зазначеного Закону (у редакції Закону України №1774-VIII від 06.12.2016, який набрав чинності з 01.01.2017) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що частина сьома статті 43 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України № 1774-VIII від 06.12.2016 ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вказав, що внесені Законом України № 1774 від 06.12.2016 ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

Колегія суддів вважає помилковими аргументи апелянта про те, що Рішення КС № 7-рп/2016 від 20.12.2016 стосується лише періоду з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, оскільки неконституційними визнано положення ч.7 ст.43 Закону №2262 цілком, тобто обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а не в частині визначеного цією нормою періоду.

Також суд апеляційної інстанції вважає неможливим застосування до спірних правовідносин статті 2 Закону України № 3668 від 08.07.2011 ,,Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи, відповідно до якої максимальний розмір пенсій, призначених згідно з Законом України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України ,,Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте вказаний Закон містить посилання на Закон України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, який є спеціальним законом щодо призначення та виплати пенсії військовослужбовців. Норма щодо обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців у вказаному спеціальному законі визнана неконституційною, тобто Конституційний Суд України визнав неконституційним обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, а тому відповідач не може застосовувати положення ст. 2 Закону України № 3668 від 08.07.2011 при призначенні/ перерахунку пенсії позивача.

Підсумовуючи наведене вище, виходячи з встановлених обставин справи та нормативно-правового регулювання спірних відносин колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач протиправно обмежив максимальний розмір належної позивачу пенсії з 01.04.2019.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача в частині зменшення основного розміру пенсії з 71 % на 70 % грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

З наведених норм слідує, що такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Позивачу пенсія була призначена з 2008 року, її розмір складав 71 % від грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 указаного Закону в редакції, чинній на час призначення, загальний розмір пенсії був обмежений 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому стаття 13 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України ,,Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18.

З огляду на вказане, судова колегія вважає правильним висновки суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 88 % до 70 % при здійсненні її перерахунку.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з розміру 71 % грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням виплачених сум підлягають задоволенню.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції сторони не оскаржили, а тому колегія суддів не надає правової оцінки висновкам суду в цій частині.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 380/8755/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 10.01.2022.