Справа № 221/1130/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 січня 2023 року

м. Київ

справа № 221/1130/17

адміністративне провадження № К/990/507/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №221/1130/17 за позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої злочином,-

УСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

З позовною заявою звернувся заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення з нього майнової шкоди, яка спричинена злочином у сумі 609 000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями перший заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону звернувся до Суду із касаційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, заявник касаційної скарги покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

В касаційній скарзі відсутні посилання на конкретну норму (норми) права, щодо якої (яких) викладено висновок Верховного Суду стосовно її (їх) застосування, а також відсутні посилання на рішення Верховного Суду, які ухвалені у подібних правовідносинах.

Водночас, заявник касаційної скарги вказав, що рішення із подібними позовними вимогами, котрі розглядались Касаційним адміністративним судом Верховного Суду на момент подачі вказаної касаційної скарги у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Отже, з огляду на це, Суд дійшов висновку про безпідставність посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вбачається протиріччя та/або невизначеність позивача щодо зазначення останнім про неврахування судами попередніх інстанцій у своїх рішеннях висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах та з одночасним зазначенням в касаційній скарзі відсутність рішень суду касаційної інстанції із подібними позовними вимогами.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №221/1130/17 за позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої злочином - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич