Справа № 620/7819/22
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2023 року Чернігів Справа № 620/7819/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Кондратенко О.В.,

за участю представника позивача Колос М.М., представника відповідача Ананка Ю.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Державного підприємства "Корюківське лісове господарство" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Корюківське лісове господарство» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 9711/25010700 від 23.12.2021 (Форма «Р»); № 9712/25010700 від 23.12.2021 (Форма «Р»).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в бухгалтерському обліку, а саме у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» звітів про фінансові результати за формою № 2 правомірно відображено витрати, в тому числі на «відновлення лісів» згідно бухгалтерського запису Деб, Рах. 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» та Кр. рах.232 «Лісогосподарське виробництво». Вказує, що витрати на посадку та вирощування лісових насаджень обґрунтовано включені до складу собівартості виготовлених та реалізованих товарів, а не до складу вартості біологічних активів.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що витрати на «відновлення лісів» є витратами на створення довгострокових біологічних активів, які підлягають амортизації у разі зарахування на баланс підприємства. Вказує, що згідно з наданими документами витрати на «відновлення лісів» не були враховані позивачем у складі балансової вартості необоротних активів.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 19.12.2022 було забезпечено проведення судового засідання, що призначено на 04.01.2023 о 13:30 год. у справі № 620/7819/22 в режимі відеоконференції за участю представника Державного підприємства «Корюківське лісове господарство».

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Корюківське лісове господарство» зареєстроване в якості юридичної особи та взято на податковий облік, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 46-47).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 27.09.2021 № 540 було наказано припинити Державне підприємство «Холминське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства «Корюківське лісове господарство» (а.с. 23-25).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Державне підприємство «Холминське лісове господарство» перебуває в статусі припинено (а.с. 48-49).

Відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка Державного підприємства «Холминське лісове господарство» щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.04.2019 по 02.11.2021 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 01.04.2019 по 02.11.2021, за результатами якої складено акт від 30.11.2021 № 8620/07/00993484 (а.с. 51-69).

За результатами розгляду заперечень, Головне управління ДПС у Чернігівській області листом від 22.12.2021 № 3158/ж12/00993484 висновок акту документальної перевірки від 30.11.2021 № 8620/07/00993484 викладено в редакції, згідно якої під час перевірки було встановлено порушення:

- пункту 11 П(С)БО 16 «Витрати», підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, Державним підприємством «Холминське лісове господарство» занижено податок на прибуток на суму 1116769,34 грн. в тому числі за період з 01.04.2019 31.12.2019 на суму 234003 грн., за 2020 рік на суму 378496,04 грн. за 9 місяців 2021 року на суму 504271 грн.;

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, Державним підприємством «Холминське лісове господарство» занижено розмір нарахувань частини чистого прибутку у розмірі 3487435 грн., за 2019 рік на суму 959412 грн., за 2020 рік на суму 1379407 грн.. за 9 місяців 2021 року на суму 1148616 грн.(а.с. 70-89).

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що Державне підприємство «Холминське лісове господарство» до рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» звітів про фінансові результати було віднесено витрати на відновлення лісів. Податковим органом зазначено, що витрати на «відновлення лісів» є витратами на створення довгострокових біологічних активів, які підлягають амортизації у разі зарахування на баланс підприємства.

На підставі акту перевірки та відповіді на заперечення відповідачем були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 23.12.2021 № 9711/25010700, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в розмірі 1175271,00 грн. (за податковим зобов`язанням 1116770,00 грн., за штрафними (фінансовим) санкціями (штрафами) 58501,00 грн. (а.с. 90-92);

- від 23.12.2021 № 9712/25010700, яким збільшено суму грошового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) в розмірі 3487435,00 грн. (а.с. 94-95).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (стаття 135 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Державного підприємства «Холминське лісове господарство» було лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві (а.с. 48).

Згідно акта перевірки, контролюючим органом до порушень, що вплинули на визначення податку на прибуток та відрахування частини чистого прибутку визначено те, що поточні витрати, здійснені підприємством на лісовідтворення, віднесено до складу витрат поточного періоду та списано на собівартість реалізованої продукції, а не віднесено до витрат на створення довгострокових біологічних активів, які підлягають амортизації у разі зарахування на баланс підприємства.

Водночас, суд зазначає, що згідно пункту 5 П(С)БО 30 «Біологічні активи» біологічний актив або сільськогосподарська продукція визнаються активом, якщо існує імовірність отримання підприємством у майбутньому економічних вигод, пов`язаних з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Пунктом 11 П(С)БО 30 Біологічні активи» визначено, що довгострокові біологічні активи, справедливу вартість яких на дату балансу достовірно визначити неможливо або якщо підприємство є платником податку на прибуток, можуть визнаватися та відображатися за первісною вартістю з урахуванням суми їх зносу і втрат від зменшення корисності.

Отже, пункт 5 та пункт 11 П(С)БО 30 Біологічні активи» передбачають обов`язковість взяття біологічних активів на баланс підприємства.

Водночас, відповідно до статті 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Таким чином, посаджені лісові культури на землях державного лісового фонду не перебувають на балансі позивача, й позивач не має законодавчих підстав для зарахування лісу у свій баланс, оскільки дерева в лісі не перебувають на балансі підприємства і не являються його власністю.

Разом з тим, суд враховує, що діяльність лісгоспу з вирощування лісових культур не може вважатися створенням біологічних активів, оскільки вказані лісові культури (як ті, що створюються підприємством при лісовідновленні, так і ті, що надані йому в користування в первісному вигляді) не беруться на облік як основні засоби чи інші необоротні матеріальні активи (не зараховуються на баланс), а, отже, не підлягають амортизації.

У Додатку до П(С)БО № 30 «Біологічні активи» визначено перелік біологічних активів, а саме: сади дерева в лісі (лісовий масив), і цими садами дерева в лісі є не будь-які дерева, а плодоносні рослини, пов`язані з сільськогосподарською діяльністю, на які не поширюється Положення (стандарт) 30.

Також, пунктом 3.1 П(С)БО № 30 «Біологічні активи» прямо передбачено, що Положення №30 не поширюється на біологічні активи, не пов`язані з сільськогосподарською продукцією.

Позивач здійснював посадку дерев, при цьому процес вирощування лісів є довготривалим і жодна із порід дерев в процесі перетворення не здатна давати ані сільськогосподарську продукцію, як актив, отриманий в результаті відокремлення від біологічного активу, ані додатковий біологічний актив, як актив, одержаний в процесі біологічного перетворення іншого біологічного активу. Додаткові блага від дерев неможливо отримати, а, відтак, такі насадження не підпадають під визначення «Біологічні активи».

Також слід зазначити, що створення лісових культур - це технологічний процес, який у своєму часі становить від 5 до 7 років. Витрати на посадку та вирощування лісових насаджень неможливо прямо пов`язати з отриманим доходом, оскільки продукція, яку можна отримати з таких насаджень для реалізації та отримання доходу з`являється лише через 60-100 років.

За таких умов витрати, понесені у зв`язку із лісовідновленням, яке передбачає довготривалий (більше одного року) технологічним циклом виробництва, неможливо пов`язати з доходом певного періоду, а тому вони повинні відноситись до витрат того звітного періоду, в якому вони понесені у відповідності до абзацу 2 пункту 7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, яким визначено, що витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони понесені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 27.04.2022 у справі № 620/4002/20.

Зважаючи на вищезазначене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № 9711/25010700 від 23.12.2021, № 9712/25010700 від 23.12.2021 є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов Державного підприємства «Корюківське лісове господарство» необхідно задовольнити повністю.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та повідомлення позивача про намір подати докази про понесені судові витрати відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Корюківське лісове господарство" (вул. Індустріальна, 40, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300, ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області № 9711/25010700 від 23.12.2021, № 9712/25010700 від 23.12.2021.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 17.01.2023 о 13:30 год., в приміщенні Чернігівського окружного адміністративного суду за адресою: м. Чернігів, вул. Київська, 23, зал судового засідання № 7.

Встановити Державному підприємству "Корюківське лісове господарство" строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 09.01.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.01.2023.

Суддя Н.М. Баргаміна