Справа № 520/20433/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 р. Справа № 520/20433/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, по справі № 520/20433/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними та скасування висновку і протоколу, визнання дій протипраними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі перший відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним висновок військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02 червня 2021 року № 122/ОГД щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у вимозі оформити та надати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для виплати позивачу одноразової грошової допомоги за останньою посадою, яку він займав на день звільнення, станом на день встановлення йому інвалідності другої групи 22 травня 2013 року з обов`язковим врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у вимозі зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та надати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для виплати позивачу одноразової грошової допомоги за останньою посадою, яку він займав на день звільнення, станом на день встановлення йому інвалідності другої групи 22 травня 2013 року з обов`язковим врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

- визнати протиправним та скасувати пункт 5 протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24 червня 2021 року № 101 в частині «у запасі» та «на день звільнення з військової служби (2000 рік), у сумі 11 753 (Одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят гри) три. 76 коп.».

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- оформити та надати до головного розпорядника бюджетних коштів через Департамент фінансів Міністерства оборони України, разом з документами, наданими ОСОБА_1 05 березня 2020 року;

- оновлений висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 24-місячного грошового забезпечення на дату встановлення йому інвалідності другої групи 22 травня 2013 року на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 520/14221/2020 та рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24 червня 2021 року;

- оновлену довідку про розмір місячного грошового забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за останньою посадою, яку він займав на день звільнення, станом на день встановлення йому інвалідності другої групи 22 травня 2013 року, виходячи з посадового окладу - 1086 грн., окладу за військовим званням - 130,00 гри., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (відсоткової надбавки за вислугу років - 425,60, надбавки за виконання особливо важливих завдань - 820,80 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 162,90 грн., премії - 977,40 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди - 720,54 грн.) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - 3602,70 грн., грошової допомоги для оздоровлення - 3602,70 грн., винагороди за тривалість безперервної військової служби - 912,00 грн.) відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 2 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, -та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, за зразком згідно пункту 4.14 та додатку 13 «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міністра оборони України від 19 серпня 2008 року N 407, в сумі 12440,64 гривень;

- подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу місячного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду, що передбачено частиною 1 статті 382 КАС України;

Зобов`язати Міністерство оборони України:

- провести обчислення суми та виплату (з урахуванням вже виплаченої суми 11 753,76 гривні) одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, передбаченої статтею 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», призначеної підполковнику у відставці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в розмірі 24-місячного грошового забезпечення, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення за останньою посадою, яку він займав на день звільнення, станом на дату встановлення ОСОБА_1 міжрайонною спеціалізованою кардіологічною медико-соціальною експертною комісією № 1 міста Харкова другої групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, а саме станом на 22 травня 2013 року, з обов`язковим врахуванням розмірів одноразових додаткових видів, в сумі 12440,64 гривні згідно з оновленої довідкою про розмір грошового забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги, наданою ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення суду у цій справі;

- подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двомісячного строку з моменту набрання законної сили рішенням суду, що передбачено частиною 1 статті 382 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022р. в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ,03168), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування висновку і протоколу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції ухвалено у порядку письмового провадження, колегія суддів приходить до висновку про можливість розглянути вказану справу в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАСУ.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу та відповідно до наказу заступника Міністра оборони України Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 26 від 08.02.2000 звільнений в запас за станом здоров`я.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 14 від 03.04.2000 позивача виключено зі списків особового складу.

З 27.07.2000 позивача визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії НОМЕР_1 .

З 22.05.2013 ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії НОМЕР_2 .

11.05.2016 ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІ групи безстроково.

У зв`язку із викладеним позивач звернувся до військового комісаріату щодо виплати одноразової грошової допомоги з огляду на встановлення з 22.05.2013 ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Рішенням Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим п. 19 протоколу від 10.04.2020 № 59 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на момент первинного встановлення інвалідності у 2000 році положення ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачали державне обов`язкове особисте страхування, а не одноразову допомогу, у зв`язку з чим позивач мав звернутись до Національної страхової компанії «Оранта» за виплатою страхової суми. Крім того, заявник звільнений з військової служби до запровадження одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014.

Не погодившись з цим рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020, залишеним без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021, визнано протиправним та скасовано п. 19 протоколу від 10.04.2020 № 59 Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Зобов`язано Міністерство оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум вирішити по суті питання з приводу призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у порядку ст. 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей за зверненням від 05.03.2020 з урахуванням висновків даного рішення суду.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 за справою № 520/1422/2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021 висновок, довідка про розмір грошового забезпечення та пакет документів щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги відповідно до за вихідним ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.06.2021 № 122/ОГД направлені на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Комісією Міністерства оборони України прийнято рішення - протокол від 24.06.2021 №101, яким скасовано пункт 19 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.04.2020 № 59 та призначено одноразову грошову допомогу підполковнику в запасі ОСОБА_1 , у розмірі 24-місячного грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (2000 рік), у сумі 11 753, 76 грн.

У відповідь на звернення позивача від 30.05.2021 щодо розміру виплати допомоги, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомило позивача, що згідно розрахункових відомостей ІНФОРМАЦІЯ_6 , які знаходяться на зберіганні в ХОВК та довідки наданої відділом фінансового забезпечення ХОВК від 17.09.2020 № 864/ВСЗ грошове забезпечення виплачено по 03.04.2000 з розрахунку на місяць:- Оклад за військовим званням - 130,00 грн.; - Посадовий оклад - 101,00 грн.; - Надбавку за вислугу років 35% (від посадового окладу та окладу за військовим званням) - 80,85 грн.; - Надбавка за службу в ЗСУ 40% (від посадового окладу) - 40,40 грн.; - Надбавка за таємність 15% (від посадового окладу) - 15,15 грн.; - Премія 33,3% (від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в ЗСУ, надбавки за таємність) 122,34; Всього щомісячне грошове забезпечення становить - 489,74 грн.

Крім того у 2000 році виплачено: Грошова допомога на оздоровлення за 2000 рік в сумі 489,74 (у січні 2000 року - 169,00 грн., у лютому 2000 року - 320,74 грн.); Матеріальна допомога у сумі 231, 00 грн. - підстава запис у розрахунковій книжці серії НОМЕР_3 , згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 від 06.03.2000 №11;

Враховуючи те, що матеріальну допомогу та допомогу на оздоровлення призначено не на день звільнення з військової служби, а саме 03.04.2000 підстав для включення їх у довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до Порядку не має.

Повідомлено, що довідка про розмір грошового забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням інвалідності від 02.06.2021 № 122/ОГД складено відповідно до Порядку (не на день встановлення 2 групи інвалідності (22.05.2013), а на день звільнення з військової служби).

Позивач, не погоджуючись із розміром визначеного відповідачем грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами правильно обчислено розмір одноразової грошової допомоги позивача в сумі 11 753,76 грн., виходячи з грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_1 за останньою посадою на день його звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній з 01 січня 2007 року до 01 січня 2014 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. за №499 було затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок), згідно з підпунктом 2 пункту 2 якого одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

При цьому, абзацом 5 підпункту 4 пункту 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, звільнених з військової служби грошове забезпечення визначається на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (який набрав чинності з 24.01.2014, тобто був чинним станом на час прийняття оспорюваного протоколу), пунктом 2 якої встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги та допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

При цьому за приписами п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності дата, зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з моменту встановлення особі інвалідності, а розмір одноразової допомоги обчислюється із розміру грошового забезпечення , яке особа отримувала на день звільнення, незалежно від дати встановлення інвалідності. При цьому, зміни у грошовому забезпеченні, які відбулися до дня звільнення такої особи в військової служби при обчисленні допомоги не враховуються.

Тому, розрахунок розміру одноразової грошової допомоги, належної позивачу до виплати, повинен був здійснюватись Міністерством оборони України згідно вимог Порядку № 499, а саме, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення (підпункт 2 пункту 2) на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення (абзац 5 підпункту 4 пункту 2).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.01.2020р. по справі № 816/541/16-а та в постанові від 19.09.2019р. по справі № 320/247/15-а щодо подібних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що розрахунок його одноразової грошової допомоги має здійснюватися з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент настання інвалідності спростовується вищенаведеним.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду викладену у постановах від 04.10.2018 року за № 583/3021/15-а, від 03.05.2018 року за № 344/166666/13-а, від 23.04.2019 року за № 523/15136/15-а колегія суддів вважає безпідставними, оскільки врахуванню підлягає остання практика Верховного Суду, наведена вище.

Посилання позивача на неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду у постанові від 11 серпня 2020 року за № 754/11072/17 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки правовідносини у ній є іншими, ніж у вказаній справі, оскільки визначальним було питання про наявність права на отримання допомоги, а не визначення розміру вже призначеної допомоги.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача, що при обчисленні йому одноразової грошової допомоги при настанні інвалідності мають бути враховані одноразові додаткові види грошового забезпечення, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за останньою посадою, яку він займав на день звільнення з військової служби та виключення із списків особового складу, відповідно до довідки №122/ОГД від 02.06.2021, становив 489,74 грн. із розрахунку: оклад за військовим званням - 130,00 грн.; посадовий оклад - 101,00 грн.; надбавки за вислугу років 35% (від посадового окладу та окладу за військовим званням) - 80,85 грн.; надбавки за службу в ЗСУ 40% (від посадового окладу) - 40,40 грн.; надбавки за таємність 15% (від посадового окладу) - 15,15 грн.; премія 33,3% (від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за службу в ЗСУ, надбавки за таємність) 122,34.

При цьому, позивача було звільнено з військової служби 03.04.2000 року, а грошова допомога на оздоровлення виплачена у січні та лютому 2000 року, матеріальну допомогу призначено у березні 2000 року.

Отже, на момент звільнення, одноразові додаткові види грошового забезпечення не входили до складу грошового забезпечення, а тому, враховуючи, що розрахунок розміру одноразової грошової допомоги, належної позивачу до виплати, повинен був здійснюватись на день звільнення з військової служби, одноразові додаткові види грошового забезпечення не враховуються при визначенні розміру спірної допомоги.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Верховного суду, наведену у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 495/8349/14-а за змістом якої відсутні підстави для врахування під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням інвалідності грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до частини 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги на час настання інвалідності були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова № 1294) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 638/15329; далі Інструкція) Так, розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міноборони (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Зазначені допомоги є одноразовими видами грошового забезпечення військовослужбовців, які мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців, розмір яких визначається виходячи з місячного грошового забезпечення військовослужбовців за займаною посадою, структура та умови виплати якого упорядковані постановою № 1294 згідно із затвердженими схемами посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення.

Частина 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності. Порядок та умови виплати такої допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України на виконання зазначеної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», установлено, що військовослужбовцям інвалідам ІІ групи у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби така одноразова грошова допомога виплачується у розмірі, що визначається у відсотках, 30-місячного грошового забезпечення (абзац сьомий підпункту 2 пункту 2 Порядку). При цьому згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку грошове забезпечення для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, одноразові види грошового забезпечення військовослужбовців допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань як соціальні гарантії держави, а також допомога у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби як компенсація державою додаткових витрат у зв`язку із втратою такою особою працездатності визначаються із розрахунку місячного грошового забезпечення, структура та умови виплати якого упорядковані постановою № 1294, згідно із затвердженими схемами посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення.

За таких обставин, відсутні підстави для врахування під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з встановленням інвалідності грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного суду, наведеній у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 495/8349/14-а

Таким чином, доводи позивача, що ІНФОРМАЦІЯ_2 та Міністерство оборони України без законних підстав відмовили йому у оформленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення та виплати допомоги у належному розмірі станом на дату встановлення позивачу інвалідності з врахуванням одноразових додаткових видів грошового забезпечення, є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доводами суду.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022р. по справі № 520/20433/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі № 520/20433/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва