Справа № 370/230/22
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2023 р. Справа №370/230/22

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б., розглянувши у приміщенні Макарівського районного суду Київської області у смт Макарів Бучанського району Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі № ВМ00001500 від 23.11.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно оскаржуваної Постанови, 23.11.2021 року о 00:31 годині за адресою: М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62 + 879 зафіксовано транспортний засіб марка RENAULT модель MAGNUM державний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,4% (5,626 тон).

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення, є незаконною та підлягає скасуванню.

Так позивач вказує, що відповідно до ст. 132-1 ч. 2 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, д - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Так, позивач зазначає, що транспортний засіб марки RENAULT модель MAGNUM, за яким накладено стягнення, не має у своїй конструкції строєної осі, а має дві одинарні осі, тому накладення штрафу за перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,4% є необґрунтованим.

Крім того, позивач зазначає, що зміст постанови про притягнення його до відповідальності не відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, оскільки не містить наступної інформації: у розділі «установив»: місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; у розділі «Інформація про технічний засіб»: тип обладнання, серійний номери, тобто тих даних, на підставі яких становлено перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу марки RENAULT модель MAGNUM державний номер НОМЕР_1 на 5,4% (5,626 тон).

Окрім того позивач зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM6,6 (№35-02/5875 до 12.10.2022 року).

Відповідно до пункту 8 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623), фінансування робіт (послуг) з утримання, обслуговування та забезпечення функціонування: автоматичних пунктів забезпечується їх власниками (балансоутримувачами); інформаційно-телекомунікаційної системи забезпечується Укртрансбезпекою.

Відповідно до пункту 8 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623), вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163.

Відповідно до загальновідомих даних про систему «Weight in motion зважування в русі» розмішених на веб-сайті http://wim.in.ua, основні технічні переваги системи WiM: точність зважування у русі - 2%, у статиці - 0,05%.

Таким чином значення перевищення навантажування на 5,4%, зазначене в оскаржуваній постанові, не є точним, адже похибка вимірювального приладу становить 2%, тобто дійсне цифрове значення навантаження на вісь знаходиться в діапазоні 5-9 %, тобто має межі нижче мінімальної межі визначеної ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, після перевищення якої особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, що виключає доведеність вини поза розумним сумнівом.

Таким чином, позивач вважає, що не доведено факту наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

Відповідач копію ухвали суду, позовної заяви з доданими до неї документами отримав 13.09.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечили, просили у задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість.

На обґрунтування заперечень вказував, що фіксація адміністративного правопорушення здійснювалося відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174. Посилався на те, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затверджених поставною Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163, на підтвердження чого надали копію сертифікату перевірки типу, а також копію свідоцтва про повірку технічного засобу.

Щодо, оскаржуваної постанови, то відповідач вказував, що вона в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, яка має вищу юридичну силу а ніж підзаконний

Крім того, вказував, що розмір відсотків перевищення 5,4810 % (перевищення навантаження на строєну вісь), отримані із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного транспорту.

З приводу посилання позивача про те, що транспортний засіб не має у своїй конструкції строєні осі, а має дві одинарні вісі, зазначав, що в протоколі зафіксований транспортний засіб RENAULT модель MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом. Відповідно до п.1.10 ПДР України, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належить також напівпричепи і причепи-розпуски. Відповідно було враховано фактичні параметри комбінованого транспортного засобу. Так з фотофіксації транспортного засобу вбачається, що 1 вісь транспортного засобу - одинарна, 2- одинарна, 3-строєна, що і зафіксовано автоматичним пунктом та враховано в оскаржуваній постанові.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі № ВМ00001500 від 23.11.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.11.2021 року о 00:31 годині за адресою: М-07 Київ-Ковель-Ягодин, км 62 + 879 зафіксовано транспортний засіб марка RENAULT модель MAGNUM державний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,4% (5,626 тон).

Також судом встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM6,6 (№35-02/5875 до 12.10.2022 року).

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії товарно-транспортної накладної № від 23.11.2021 року, автомобіль державний номер НОМЕР_1 та напівпричіп НОМЕР_2 23.11.2021 року був завантажений кукурудзою вагою 21660 кг., маса брутто 38700 кг.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 132-1 ч. 2 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, д - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Посилання позивача на те, що транспортний засіб марки RENAULT модель MAGNUM, за яким накладено стягнення, не має у своїй конструкції строєної осі, а має дві одинарні осі, не підтверджується жодними наданими доказами. Згідно даних Вільної енциклопедії «Вікіпедія», що є у вільному доступі у мережі «інтернет», четверте покоління сідлових тягачів, шасі та бортових автомобілів 4х2 і 6х2 Renault Magnum 2006-2013 р.в., випускалися повною масою 18-26 т з п`ятнадцятьма варіантами колісної бази (3920-6820 мм). Таким чином ці доводи суд відхиляє як необґрунтовані.

Що ж до посилання позивача на невідповідність постанови про адміністративне правопорушення вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає вимогам вказаної норми, яка має вищу юридичну силу а ніж підзаконний нормативний акт, на який посилається позивач, а тому його доводи в цій частині судом також відхиляються.

Разом з тим, судом було встановлено, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM6,6 (№35-02/5875 до 12.10.2022 року).

Відповідно до пункту 8 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623), фінансування робіт (послуг) з утримання, обслуговування та забезпечення функціонування: автоматичних пунктів забезпечується їх власниками (балансоутримувачами); інформаційно-телекомунікаційної системи забезпечується Укртрансбезпекою.

Відповідно до пункту 8 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623), вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до загальнодоступних даних про систему «Weight in motion зважування в русі», розмішених на веб-сайті http: http://wim.in.ua, основні технічні переваги системи WiM: точність зважування у русі - 2%, у статиці - 0,05%.

Таким чином значення 5,4% зазначене в оскаржуваній постанові не є точним, адже похибка вимірювального приладу становить 2%, тобто дійсне цифрове значення навантаження на вісь знаходиться в діапазоні 3,4-7,4 %, тобто має межі нижче мінімальної межі визначеної ч. 2 ст. 132-1 КУпАП після перевищення якої особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, що виключає доведеність вини поза розумним сумнівом.

Разом з цим, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від них причин.

Так, вказані межі похибки зважувального комплексу ставлять під сумнів факт перевищення позивачем встановлених законодавством вагових норм. При цьому, відповідачем даний факт жодним чином не спростовано. Будь-яких інших доказів вчинення позивачем правопорушення суду не надано.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень не довів фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, вважаю, що не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а зазначене у постанові перевищення знаходиться в межах похибки вимірювальних приладів, а тому позовні вимоги визнаються судом огрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо дотримання строків оскарження постанови, передбаченого ст. 289 КУпАП, слід зазначити, що оскільки позивач оскаржував постанову про накладення на нього стягнення в адміністративному порядку, про що 11.01.2022 року винесено рішення про залишення скарги без задоволення, а постанову без змін, тому строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Строк на оскарження постанови №ВМ00001500 від 23.11.2021 року - поновити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі № ВМ00001500 від 23.11.2021 року, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за вказаною статтею - закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 496,20 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, , електронна адреса:

Суддя