Справа № 240/31514/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про відкриття спрощеного позовного провадження
без повідомлення учасників справи
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) із позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) , в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за нестримане речове майно на день звільнення з військової служби;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 22.02.2022 до дати виплати компенсації за нестримане речове майно, виходячи з одноденного заробітку, з підстав протиправності вказаних дій на думку позивача.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
28.12.2022 позивачем на адресу суду надіслано заяву про поновлення процесуальних строків та уточнений адміністративний позов, якими позивач усунув недоліки позовної заяви. В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач просив поновити йому пропущений за поважних причин строк звернення до суду зі вказаним адміністративним позовом, оскільки позивач з 06.03.2022 у зв`язку із російсько-українською війною проходить службу у Військовій частині НОМЕР_3 та не має можливості вчасно дотриматись строків звернення до суду з даним позовом. Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд виходить із наступного.
На виконання частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2022 у справі №480/5934/21. Зокрема, Верховний Суд, аналізуючи статтю 122 Кодексу адміністративного судочинства України, статтю 233 Кодексу законів про працю України, Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою КМУ від 16.03.2016 №178, дійшов висновку, що при обрахунку строку звернення до суду у справі щодо подібних правовідносин належить застосовувати частину 2 статті 233 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини 5 вказаної статті Кодексу).
Натомість частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
У рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.
За указаних правового регулювання і міркувань Верховний Суд вважає, що спір стосовно невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у розумінні частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України охоплюється застосованим у ній визначенням "законодавство про оплату праці" та, відповідно, звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком.
Отже, речове майно ототожнюється із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця. Тому звернення до суду із заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком.
З огляду на вказане, а також на те, що позивач проходить військову службу з 06.03.2022 та до тепер, суд вважає клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом таким, що підлягає задоволенню.
Зазначений спір згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позовна заява подана у порядку передбаченому статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.
Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України немає.
Вирішуючи питання про розгляд справи за правилами загального або спрощеного позовного провадження суд зазначає, що прохальна частина позовної заяви містить клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи категорію та складність справи, обраний позивачем спосіб захисту і значення справи для сторін, суд вважає, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, а тому клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 19, 20, 160, 161, 171, 243, 248, 259, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,
Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.
Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження - задовольнити.
Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), в приміщенні Житомирського окружного адміністративного суду, який розташований за адресою: м.Житомир, вул.Мала Бердичівська, 17, у строк, не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Встановити позивачу строк протягом семи днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.
Встановити відповідачу строк для подання заперечення протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив.
Копія відповідної заяви по суті справи та доданих до неї документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву, відповіді на відзив, заперечення до суду.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідач у строк встановлений для подання відзиву, а позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву мають право подати до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Копію ухвали та інформацію про права та обов`язки невідкладно направити сторонам.
Відповідачу направити копію позовної заяви та доданих до неї документів.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Д.М. Гурін