Справа № 620/8102/22
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/8102/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 14.11.2022 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області, відповідач), у якому просить:

- визнати неправомірним встановлення йому відповідачем пенсії за вислугу років відповідно до пункту ''а'' статті 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' за наслідками розгляду його заяви від 06.08.2021, в частині строку (з 14.07.2022) встановлення такого виду пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву від 06.08.2021 щодо встановлення пенсії за вислугу років відповідно до пункту ''а'' статті 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'', в частині строку встановлення пенсії, з урахуванням висновків суду, викладених в його рішенні.

Позов мотивовано тим, що призначення відповідачем пенсії відповідно до пункту ''а'' статті 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб'' з дати набрання законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/13888/21 (14.07.2022) є протиправним та не відповідає вимогам вказаного вище Закону, оскільки позивач звільнений зі служби 01.04.2021, а із заявою про призначення пенсії звернувся 06.08.2021.

Ухвалою судді від 15.11.2022 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, установлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Від відповідача надійшов відзив, у якому ГУПФУ в Чернігівській області позовні вимоги не визнало, просило у їх задоволенні відмовити та зазначило, що ні в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/13888/21, ні в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду не було визначено дату, з якої позивачеві необхідно призначити спірну пенсію. У зв`язку з наведеним, ГУПФУ в Чернігівській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії з дати набрання чинності рішенням суду першої інстанції 14.07.2022.

Крім того, відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги стосуються порядку виконання рішення суду по справі №620/13888/21, тому позивач має звертатись до суду в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України по 01.04.2021. Позивач отримував пенсію по 2 групі інвалідності, призначену відповідно до статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

06.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

ГУПФУ в Чернігівській області в задоволенні заяви позивача відмовило, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 по справі №620/13888/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022, позовні вимоги задоволено частково, зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. При цьому, у задоволенні позовних вимог про призначення пенсії починаючи з 02.04.2021 відмовлено, у зв`язку з їх передчасністю (а.с. 20-21).

На виконання рішення суду по справі №620/13888/21 ГУПФУ в Чернігівській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та з 14.07.2022 призначено (переведено) йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», про що повідомлено в листі від 28.09.2022 (а.с. 6-9).

Вважаючи, що відповідачем невірно призначено спірну пенсію (в частині дати переведення), позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ, у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно із пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Відповідно до статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, спеціальними нормами права чітко визначено порядок та терміни призначення особам пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ. При цьому, жодними чинними нормативно-правовими актами не надано ГУПФУ в Чернігівській області право самостійно, на власний розсуд визначати дату, з якої особі має бути призначено пенсійне забезпечення. Також не передбачено можливість призначення особам пенсії з дати набрання законної сили рішеннями у справах про оскарження дій/бездіяльності територіальних органів Пенсійного фонду України.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому з пенсії за вислугу років за пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII 06.08.2021, що встановлено в рішенні суду по справі №620/13888/21 (а.с. 20). Службу в органах внутрішніх справ проходив по 01.04.2021.

У зв`язку з протиправною відмовою ГУПФУ в Чернігівській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 був змушений звернутись до суду з відповідним позовом.

З огляду на викладене, суд зазначає, що пенсія за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2292-ХІІ позивачеві має бути призначена з дотриманням правил, встановлених вказаним Законом, а не з 14.07.2022, як самостійно визначив відповідач.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Разом з тим, призначення позивачеві пенсії не в строки, встановлені Законом №2262-ХІІ, призвело до порушення його права на належне пенсійне забезпечення.

З огляду на викладене, з метою відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати ГУПФУ в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до заяви від 06.08.2021 з дотриманням строків, встановлених статтею 50 Закону №2262-ХІІ.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У зазначеному випадку, задоволення позовних вимог є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

При цьому, доводи відповідача про необхідність звернення ОСОБА_1 до суду в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає необґрунтованими, оскільки у справі №620/13888/21 питання щодо дати, з якої позивачеві має бути призначена пенсія, не вирішувалось. В рішенні від 22.12.2021 по справі №620/13888/21 зазначено про передчасність таких позовних вимог та у їх задоволенні відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно поданої 06.08.2021 заяви, з 14.07.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, згідно поданої 06.08.2021 заяви, з дотриманням строків, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 січня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Суддя С.В. Бородавкіна