Справа № 260/4315/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/4315/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) через представника адвоката Сідака Павла Петровича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - відповідач), в якій позивач просить, з урахуванням уточнення позовних вимог, визнати протиправним та скасувати наказ НОМЕР_4 прикордонного загону від 14.09.2022 року №2011-АГ «Про результати службового розслідування», в частині оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана» та притягнення його до повної матеріальної відповідальності у розмірі - 19250 грн. 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2003 року по теперішній час позивач проходить військову службу в органах Державної прикордонної служби України за контрактом. На даний час проходить службу на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) зведеного загону НОМЕР_4 прикордонного загону. Позивач зазначає, що за період проходження військової служби позивач відзначився гарною репутацією, сумлінним ставленням до військової служби та виконанням покладених на нього обов`язків. Вказує, що за результатами службового розслідування, проведеного за фактом можливих неправомірних дій посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) щодо відстрілу броне пластин та можливої невідповідності класу захисту, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, а саме: до повної матеріальної відповідальності у розмірі - 19250 грн. 00 коп., яка визначена вартісною оцінкою за довідкою-розрахунок шляхом стягнення суми завданої ним шкоди, у розмірі 20 відсотків з місячного грошового забезпечення до повного стягнення суми завданої шкоди державі; до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення «догана». ОСОБА_1 у складі зведеного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) із 26 червня 2022 року знаходиться у відряджені на території Волинської області. На даний час перебуває на сході нашої Держави з метою відбиття збройної агресії російської федерації. Дисциплінарне стягнення «догана» оголошено за порушення ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3 розділу І Порадника про військове (корабельне) господарство Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 21.12.2020 №134, порушення вимог підпункту 22 пункту 6 розділу III «Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №311 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.05.2016 за №719/28849, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків в частині належного утримання, забезпечення, використання, обліку матеріальних цінностей тилового забезпечення та призвело до умисного пошкодження матеріальних цінностей у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С). Позивач вважає притягнення його до дисциплінарної та матеріальної відповідальності безпідставним і таким, що суперечить Дисциплінарному статуту Збройних Сил України та Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Свою позицію обґрунтовує тим, що підставою для вирішення начальником НОМЕР_4 прикордонного загону проведення службового розслідування слугувало встановлення законності та правомірності в діях посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С), щодо відстрілу броне пластин, що призвело до псування військового майна та можливої невідповідності класу захисту. Також відповідач зазначає, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби №70-23125/0/6-22 Вих. від 03.08.2022, визначено, що в разі виникнення сумнівів щодо класу захисту бронежилетів, потрібно направити донесення на АДПСУ для організації заходів щодо здійснення їх перевірки на балістичну стійкість в науково випробувальному відділі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського. Тим самим АДПСУ визначила механізм та порядок дій в разі виникнення сумнівів щодо класу захисту бронежилетів, проте позивачем не було здійснено жодних заходів щодо інформування НОМЕР_4 прикордонного загону про те, що в нього є сумніви щодо якості даних бронежилетів, та самовільно здійснено випробовування на балістичну стійкість захисних елементів бронежилета, тим самим порушивши вимоги ДСТУ № 8782:2018, а саме пункт 12.8 «Контролюють захисні властивості бронежилетів чи броне елементів за нормальних умов чи після впливу кліматичних чинників згідно ДСТУ 8788». Відповідач вказує, що згідно з Додатком 1 ДСТУ №8788, випробовування на балістичну стійкість захисних елементів бронежилета проводиться у випробувальних лабораторіях, акредитованих на технічну компетентність та незалежність, за результатами даного випробування оформляється протокол. Відповідач зазначає, що службове розслідування проводилось згідно чинного законодавства України та повністю розкриває зміст правопорушень позивача. При прийняті оскаржуваного рішення, важливим фактором, який брався до уваги, є те, що заміну бронежилетів можна було вирішити шляхом звернення про наявність сумнівів у їхній якості, а не шляхом псування військового майна.

Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року було витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування, які стали підставою для прийняття оскаржуваного Наказу та документів, які містять дані про дату ознайомлення позивача з оскаржуваним Наказом.

22 грудня 2022 року до суду від відповідача надійшли витребовувані докази.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали службового розслідування, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 2003 року проходить військову службу в Державній прикордонній службі України.

Відповідно до внутрішньої накладної №378 від 11 травня 2022 року помічником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) з логістики старшим сержантом ОСОБА_2 отримано зі складу управління прикордонного загону бронежилети 4 класу захисту «Stimpex 4К» (а.с.56) в подальшому 19 червня 2022 року у відповідності до запису в книзі №172 видачі майна в тимчасове користування впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С.) Бронежилети були видані всьому персоналу, зокрема начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) підполковнику ОСОБА_3 (про що свідчать записи та підписи військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С).

Відповідно до рапорту начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) НОМЕР_4 прикордонного загону підполковника ОСОБА_4 від 31 серпня 2022 року №0/920473-22-Вн останній зазначив, що під час проведення польових випробувань з відстрілу броне пластин «Strike face» ballistic plate protection level:level IV N.I.J. 0101.06/2008 serial:6553 b Batch: 24 Production date: April 2022, якими забезпечені 100% персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) НОМЕР_4 прикордонного загону в кількості 266 броне пластин, було встановлено що вони не відповідають заявленим вимогам захисту. Також повідомив, що відстріл здійснювався на відстані 50 метрів з АК-74 патронами ПС 5,45 мм. в результаті якого здійснено наскрізне пробиття пластини (а.с.30).

01 вересня 2022 року начальник НОМЕР_4 прикордонного загону, з метою встановлення законності та правомірності в діях посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С), щодо відстрілу броне пластин, що призвело до псування військового майна та можливої невідповідності класу захисту, видав наказ №1760-АГ «Про призначення службового розслідування»

За результатами службового розслідування видано наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 14.09.2022 року №2011-АГ «Про результати службового розслідування», на підставі якого:

5. Начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 19250 грн. 00 коп.(дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп.), яка визначена вартісною оцінкою за довідкою-розрахунок шляхом стягнення суми завданої ним шкоди, у розмірі 20 відсотків з місячного грошового забезпечення до повного стягнення суми завданої шкоди державі.

6. Начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) ОСОБА_6 за порушення вимог ст. ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3 розділу І Порадника про військове (корабельне) господарство Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 21.12.2020 №134, порушення вимог підпункту 22 пункту 6 розділу ІІІ «Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №311, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.05.2016 за №719/28849, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків в частині належного утримання, забезпечення, використання, обліку матеріальних цінностей тилового забезпечення та призвело до умисного пошкодження матеріальних цінностей у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) у відповідності до ст. 55 Дисциплінарного статуту Збройних сил України в порядку п. «б» ст. 48 вищезазначеного Статуту оголосити дисциплінарне стягнення «догана».

Позивач, вважаючи такий наказ протиправним, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону, України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 року за №133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року №259/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Воєнний стан та загальна мобілізація в Україні продовжені строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року. Відповідний Закон від 16.11.2022 № 2738-ІХ набрав чинності 18 листопада 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон №2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період, а також відносини, що виникають у зв`язку з проходженням в органах Держприкордонслужби кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби визначаються Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі - Положення №1115/2009) .

Згідно з пунктом 2 Положення №1115/2009 громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці).

Відповідно до пункту 5 Положення №1115/2009 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Суд враховує, що сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, зі змінами та доповненнями (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

- додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

- бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

- додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

- поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно із статтею 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень встановлено статтями 83-95 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до частини 1 статті 84, частин 1, 3 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Дія Статуту внутрішньої служби ЗСУ поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до ст. 11 Розділу І Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 13 Статут внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (ст. 16 Статуту).

Статтею 22 Статут внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу:

- для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо;

- для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб;

- для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення;

- у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення (ст. 27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Стаття 28 Статуту внутрішньої служби ЗСУ регламентує, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості (ст. 58 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) зобов`язаний:

- знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;

- планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;

- негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;

- знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

- організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;

- постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;

- завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;

- встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

- показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;

- постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;

- проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);

- виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);

- знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;

- організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;

- організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;

- здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;

- особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;

- організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;

- контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);

- вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;

- організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;

- під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;

- вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Статтею 233 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що збереження і зміцнення здоров`я, фізичний розвиток військовослужбовців - важлива і невід`ємна частина їх підготовки до виконання військового обов`язку. Піклування командира (начальника) про здоров`я підлеглих є одним з основних його обов`язків у діяльності щодо забезпечення постійної бойової готовності військової частини (підрозділу).

Статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно зі статтею 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до статі 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно зі статтею 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначені Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021 № 815 (далі - Порядок №815).

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку №815 підставою для призначення службового розслідування є: наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків; наявність інформації про порушення військової дисципліни або громадського порядку, вимог законодавства, наказів начальників (командирів), розпорядчих документів або виявлення ознак таких порушень; виявлення фактів завдання шкоди; припис Національного агентства з питань запобігання корупції або подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; неправомірне застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки.

Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку №815 службове розслідування не призначається: з метою перевірки інформації, що міститься в анонімних повідомленнях, крім анонімних повідомлень, що містять відомості про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», якщо наведена в них інформація стосується конкретної особи, містить конкретні дані, які можуть бути перевірені; якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування (пункт 1 розділу ІІ Порядку №815).

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Порядку №815 начальник (командир) органу Держприкордонслужби зобов`язаний призначити службове розслідування: не пізніше десяти діб від дня, коли йому стало відомо про правопорушення; протягом трьох діб - за фактами, які є підставою для усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків, або після отримання письмової доповіді посадових (службових) осіб про завдання шкоди.

У наказі про призначення службового розслідування зазначаються: підстави для призначення службового розслідування; посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови та членів комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); мета проведення службового розслідування; дати початку проведення службового розслідування та подання висновку службового розслідування на затвердження; матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби); інші, прийняті в разі потреби, рішення начальника (командира) органу Держприкордонслужби (пунктом 5 розділу ІІ Порядку №815).

Згідно з пунктом 1 розділу ІV Порядку №815 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення.

Службове розслідування починається з дня, визначеного в наказі про призначення службового розслідування. Днем закінчення службового розслідування є день затвердження висновку службового розслідування начальником (командиром), який призначив службове розслідування (пункт 4 розділу ІV Порядку №815).

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №815 особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування, склад комісії; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; висловлювати письмові зауваження щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування; звертатися з письмовим рапортом до начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування в частині, що її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими актами законодавства; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законом.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу VІ Порядку №815 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.

У висновку службового розслідування зазначаються: посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування; установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого; відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки; відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

До висновку службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.

За результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення (пункт 1 розділу VII Порядку №815).

Пунктами 2-3 розділу VII Порядку №815 передбачено, що вид дисциплінарного стягнення визначається особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо кожної особи правопорушника у висновку за результатами службового розслідування, а в разі накладення дисциплінарного стягнення старшим начальником (командиром) - у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли начальникові (командирові) стало відомо про правопорушення, а в разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Так, 31 серпня 2022 року позивач начальник зведеного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С), будучи у відрядженні з особовим складом, подав рапорт на ім`я начальника НОМЕР_4 прикордонного загону полковника ОСОБА_7 , яким доповів, що під час проведення польових випробувань з відстрілу броне пластин «Strike face» ballistic plate protecton level: level IV, якими забезпечені 100% персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) НОМЕР_4 прикордонного загону в кількості 266 бронепластин, було встановлено, що вони не відповідають заявленим вимогам захисту.

Відстріл здійснювався на відстані 50 метрів з АК-74 патронами ПС 5,45 мм. в результаті якого здійснено наскрізне пробиття пластини.

Одночасно просив дати вказівку, щодо термінової заміни броне пластин в кількості 266 штук, з метою збереження життя та здоров`я підпорядкованого персоналу та можливості виконання бойових наказів.

Отже, суд констатує, що діям позивача передували цілі «збереження життя та здоров`я підлеглих» та «можливості подальшого виконання бойових наказів задля оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності».

31.08.2022 року листом №703/7307-22-Вих начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 та Заступнику начальника Західного регіонального управління з матеріального забезпечення полковнику Ростиславу Байталюку надав дозвіл на виїзд вантажного автомобіля Ісузу в/н НОМЕР_5 за маршрутом: АДРЕСА_3 - ділянка ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою проведення відбору пояснень і заміни бронежилетів (на період проведення службового розслідування), у зв`язку з надходженням рапорту від начальника зведеного загону відділу прикордонної служби (тип С) від НОМЕР_4 прикордонного загону «Мукачево - 1» підполковника ОСОБА_4 про встановлення невідповідності заявленим вимогам захисту бронепластин бронежилетів «Stimpex 4К» виданих на відділ прикордонної служби (тип С) «Мукачево - 1», призначенням службового розслідування по даному факту.

Разом з тим, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ОСОБА_8 від 01.09.2022 року №1760-АГ «Про призначення службового розслідування», відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 6 Розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 листопада 2021 року №815, визначено проведення службового розслідування з метою встановлення законності та правомірності в діях посадових осію відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С), щодо відстрілу броне пластин та можливої невідповідності класу захисту.

04.09.2022 року позивач скерував на ім`я начальника НОМЕР_4 прикордонного загону рапорт №0.9/21149-22-Вн у якому доповів, що з метою забезпечення збереження життя та здоров`я підпорядкованого персоналу та належного рівня якості екіпірування військовослужбовців зведеного загону відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_4 прикордонного загону, у зв`язку з об`єктивними сумнівами якості та класності наявних засобів індивідуального захисту (бронежилети та бронепластини), відповідно до Накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів №723 від 02.09.2022 року, здійснюється заміна раніше виданих засобів індивідуального захисту (бронежилетів та бронепластин). На засоби індивідуального захисту (бронежилети та бронепластини), які надійшли на заміну - відсутній сертифікат відповідності та не мають жодного маркування, що дозволяє ідентифікувати їх клас бронезахисту та виробника, згідно Державного стандарту технічних умов (ДСТУ) 8782:2018 (Засоби індивідуального захисту. Бронежилети. Класифікація. Загальні технічні умови). Неможливість встановлення класу бронезахисту засобів індивідуального захисту унеможливлює виконання вимог Міністерства оборони України щодо класності засобів індивідуального бронезахисту.

Відповідно до висновку службового розслідування від 11.09.2022 року в ході службового розслідування встановлено факт відстрілу броне пластини, яка закріплена за позивачем підтвердився та встановлено, що відстріл був здійснений із грубим порушенням вимог ДСТУ №8782:2018.

Відповідно до п. 3.1.1. Технічної специфікації Міністерства оборони України на предмети для речового забезпечення ТС A01XJ.29423-287:2021 (02) БМ повинен відповідати вимогам цієї ТС та зразкам-еталонам на БМ. Показники БМ повинні бути не нижчі вимог ДСТУ 8782 та ВСТ 01.301.010 - 2021 (2), у разі їх дублювання для підтвердження технічних та якісних характеристик використовується кращий (вищий) показник.

Зразки-еталони на БМ затверджуються за результатами військових (дослідних) випробувань згідно з ВСТ 01.301.002 - 2009 (1) або БМ знаходиться на забезпеченні країн-членів НАТО/країн-партнерів НАТО (предмету присвоєно номенклатурний номер НАТО) та підтвердження вимог згідно з ТС.

Пунктом 3.2.1. Технічної специфікації БМ виготовляється двох типів протикульної стійкості в області жорстких бронеелементів, у комплекті із базовим чохлом БМ з м`якими балістичними пакетами (дозволяється диференційний рівень захисту):

- базовий рівень захисту (Тип 1) відповідає 4-му класу захисту за ДСТУ 8782, забезпечує стійкість при обстрілі:

* з 5,45 мм х 39 мм автомата АК-74 (або відповідного балістичного ствола) патроном 7Н10 з кулею ПП із термозміцненим осердям, на дистанції (10,0 ± 0,5) м, зі швидкістю кулі (910 ± 15) м/с;

* з 7,62 мм х 54 мм снайперської гвинтівки Драгунова (далі - СВД) (або відповідного балістичного ствола) гвинтівковим патроном 57-Н-323С з кулею ЛПС із нетермозміцненим осердям (до 1989 року випуску), на дистанції (10,0 ± 0,5) м, зі швидкістю кулі (850 ± 15) м/с.

Позивачем здійснювався відстріл броне пластини на відстані 50 метрів з АК-74 патронами ПС 5,45 мм. в результаті якого здійснено наскрізне пробиття пластини, хоча відповідно до стандартів така повинна забезпечувати стійкість навіть з дистанції 10,0 ± 0,5 м.

Відповідно до п. 4.1. Технічної специфікації БМ повинен відповідати медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 5.1. Технічної специфікації приймання БМ здійснюється згідно з вимог договору про закупівлю та наказу Міністерства оборони України від 19.07.2017 №375.

Згідно з п. 5.1. Технічної специфікації обсяг вибірки для перевірки пакування, маркування та лінійних вимірів з кожної партії становить не менше 20%. Випробуванню на балістичну стійкість повинна підлягати така кількість зразків БМ з кожної партії, яка необхідна для перевірки балістичної стійкості за умов впливу усіх зовнішніх чинників згідно з цією ТС, але не менше 4 зразків БМ. Відбір зразків для випробувань здійснюється навмання з більшої кількості.

Контроль за якістю матеріалів, з яких виготовляється БМ, здійснюється на вхідному контролі. Обсяг перевірки під час вхідного контролю повинен бути достатнім для перевірки показників, визначених цією ТС, у випробувальних лабораторіях, акредитованих на технічну компетентність та незалежність, з урахуванням аналізу нормативних документів на методи випробувань, в яких визначено розмір точкових проб та/або елементарних проб, їх кількість, місце відбору тощо.

Пунктом 5.2. Технічної специфікації встановлено методи контролю за якістю здійснюються відповідно до вимог, визначених у цій ТС.

За погодженням з розробником дозволяється небалістичні методи контролю здійснювати у випробувальних лабораторіях, акредитованих на технічну компетентність та незалежність за зіставними (аналогічними) методами контролю якості матеріалів БМ, передбаченими у національних або міжнародних стандартах.

У разі відсутності в Україні випробувальних лабораторій, акредитованих на технічну компетентність та незалежність, за методами контролю якості БМ, передбачених у цій ТС, дозволяється здійснювати перевірку відповідності матеріалів БМ вказаними лабораторіями поза межами їх акредитації.

Відповідач посилається на те, що протиправність дій позивача полягали у тому, що ним здійснено самостійний відстріл бронепластин, в порушення вимог Додатку 1 ДСТУ №8788, відповідно до якого випробовування на балістичну стійкість захисних елементів бронежилета проводиться у випробувальних лабораторіях, акредитованих на технічну компетентність та незалежність, за результатами даного випробування оформляється протокол.

Також відповідач посилається також на те, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби №70-23125/0/6-22 Вих від 03.08.2022, визначено, що в разі виникнення сумнівів щодо класу захисту бронежилетів, потрібно направити донесення на АДПСУ для організації заходів щодо здійснення їх перевірки на балістичну стійкість в наукововипробувальному відділі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського.

Разом з тим суд відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби №70-23125/0/6-22 Вих від 03.08.2022, на яке посилається відповідач, вбачається, що направлення донесення на АДПСУ для організації заходів щодо здійснення їх перевірки на балістичну стійкість в наукововипробувальному відділі Національного університету оборони України імені Івана Черняховського у разі виникнення сумнівів щодо класу захисту бронежилетів було обмежено терміном до 10.08.2022 року, в той час, як сумніви у позивача щодо класу захисту броне пластин виникли 31.08.2022 року.

Також суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до Технічної специфікації контроль за якістю матеріалів, з яких виготовляється БМ, мав здійснюватися на вхідному контролі, а відповідно до видачі особовому складу частини.

Також суд зауважує, що відповідачем у відзиві зазначено, що командуванням НОМЕР_4 прикордонного загону, в найкоротші терміни, після отримання рапорту від позивача про виявлення не відповідності заявленим вимогам захисту бронежилетів, піклуючись про збереження життя особового складу, було здійснено їхню заміну, тим самим відповідач визнав, що бронежилети не відповідали класу захисту та підлягали заміні.

Суд висновує, що видані бронежилети особовому складу зведеному загону відділу прикордонної служби тип «С», який був відряджений і в любий час міг бути передислокований у зону бойових дій, були неналежної якості захисту, що було виявлено безпосередньо позивачем та яким попереджено невідворотні наслідки для життя та здоров`я його підлеглих. Доказів протилежного відповідачем не надано, більше того, відповідачем визнано невідповідність класу захисту таких бронежилетів.

Натомість, комісія службового розслідування дійшла іншого висновку, зокрема встановила неправомірність дій з боку начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) підполковника ОСОБА_4 , щодо здійснення відстрілу броне пластини з порушення вимог ДСТУ № 8782:2018 та неналежне виконання службових обов`язків в частині належного утримання, забезпечення, використання, обліку матеріальних цінностей тилового забезпечення, що призвело до пошкодження військового майна (бронежилету) який став непридатним до подальшого використання за призначенням. В діях начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) ОСОБА_5 ( НОМЕР_6 ) наявні підстави повної матеріальної відповідальності у розмірі - 19250 грн. 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп. - відповідно до довідки-розрахунок на утримання вартості за пошкодження військового майна) у відповідності до вимог статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», якою визначено що, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій. Також в діях начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) підполковника ОСОБА_4 (П-005039) вбачаються наявні підстави дисциплінарного правопорушення.

Наказом командира начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 14.09.2022 року №2011-АГ «Про результати службового розслідування» начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» знищення, псування майна, притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі - 19250 грн. 00 коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп.), яка визначена вартісною оцінкою за довідкою-розрахунком шляхом стягнення суми завданої ним шкоди, у розмірі 20 відсотків з місячного грошового забезпечення до повного стягнення суми завданої шкоди державі (п.5) та начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) ОСОБА_5 за порушення вимог ст. ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3 розділу І Порадника про військове (корабельне) господарство Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Держирикордонслужби України від 21.12.2020 № 134, порушення вимог підпункту 22 пункту 6 розділу III «Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №311, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.05.2016 за №719/28849, що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків в частині належного утримання, забезпечення, використання, обліку матеріальних цінностей тилового забезпечення та призвело до умисного пошкодження матеріальних цінностей у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) у відповідності до ст. 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порядку п. «б» ст. 48 вищезазначеного Статуту оголошено дисциплінарне стягнення «догана» (п.6).

Суд не може погодитися із покладеним в основу оскаржуваного рішення висновком про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача щодо виконання його функцій як командира (збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу, організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту, здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків, піклування командира (начальника) про здоров`я підлеглих) та визначеного ст.ст. 58 та 59 Статуту внутрішнього служби ЗСУ обов`язків позивача як командира (начальника) особисто відповідати перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок та організацію та здійснення заходів, спрямованих на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження з фактом вчинення ним дій з метою виконання покладених на нього обов`язків, які призвели до пошкодження матеріальних цінностей у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С), у зв`язку з наступним.

По-перше, судом не встановлено пошкодження позивачем матеріальної цінності у вигляді бронежилета, який, як встановлено позивачем та не заперечується відповідачем не відповідав класу захисту, а отже не ніс жодної цінності, як такий.

По-друге, дії позивача, в умовах війни, з урахуванням переслідуваних ним цілей, повністю себе виправдовують.

Зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Водночас підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем службової дисципліни.

Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Дисциплінарний проступок, в контексті дисциплінарної відповідальності, можливо охарактеризувати як протиправну дію чи бездіяльність службовця, що порушує встановлений порядок виконання своїх обов`язків, встановлені вимоги до військової дисципліни або громадського порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній дисциплінарний проступок.

Щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності у розмірі 19250,00 грн., слід зазначити наступне.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160-ІХ), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону №160-ІХ, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону №160-ІХ, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 3 Закону №160-ІХ, умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Статтею 4 Закону №160-ІХ передбачено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно п.1 ч.1 ст.6 Закону №160-ІХ, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Аналогічні за змістом приписи містили і Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке втратило чинність із набуттям чинності Законом №160-ІХ.

Підставою для настання матеріальної відповідальності є вчинення військовослужбовцем дій, які умисно потягли за собою втрату військового майна, матеріальних цінностей, тощо.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів, а судом не встановлено, що позивач умисно допустив протиправну поведінку, яка потягла за собою завдання шкоди (втрату) майну, не надано доказів наявності причинно наслідкового зв`язку між поведінкою позивача та завданою шкодою.

При цьому, судом встановлено відсутність в діях позивача протиправної поведінки особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Разом з тим, суд не вбачає, що позивачем при виконанні своїх обов`язків було завдано якої-небуть шкоди, оскільки відстріляний бронежилет не відповідав класу захисту, протилежного суду не надано. А оскільки він не відповідав класу захисту, він апріорі не несе жодної цінності.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до матеріалів службового розслідування бронежилети 4 класу захисту «Stimpex 4К», які були видані позивачу та усьому складу військової частини, отримані в якості гуманітарної допомоги, що підтверджується Декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а.с.91 (на звороті) - 92).

У самому висновку службового розслідування відповідачем вказано, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №70-11457/0/6-22 від 07 травня 2022 року «Про передачу речового майна» 07 травня 2022 року на підставі накладної (вимоги) №РС-2022-180 від військової частини НОМЕР_7 отримано «Бронежилет Stimpex 4К» в кількості 133 штуки разом з копіями сертифікатів якості на іноземній мові. Оригінал сертифікату якості знаходиться у військовій частині НОМЕР_7 , так як вони є отримувачами даних бронежилетів у якості гуманітарної допомоги.

Отже, твердження відповідача, що бронежилети не були отримані у якості гуманітарної допомоги та являються державним майном не знайшли свого підтвердження.

У зв`язку з вищенаведеним суд не знайшов доказів завдання позивачем шкоди державі, яка передбачена Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

У зв`язку із зазначеними вище обставинами вбачається, що наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 14.09.2022 року №2011-АГ, в частині що стосується позивача, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що під час прийняття спірних наказів, у частині, що є предметом спору, відповідач діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При цьому, відповідачем не зазначено якими конкретно неправомірними діями позивача заподіяно шкоду, і яку саме шкоду.

Враховуючи вищеописане, суд приходить до висновку, що наказ НОМЕР_4 прикордонного загону від 14.09.2022 року №2011-АГ «Про результати службового розслідування», в частині оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана» та притягнення його до повної матеріальної відповідальності у розмірі - 19250 грн. 00 коп. є протиправним та підлягає скасуванню.

Також судом не вирішувалося питання про розподіл судових витрат, понесених зі сплатою судового збору, оскільки, згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати наказ НОМЕР_4 прикордонного загону від 14.09.2022 року №2011-АГ «Про результати службового розслідування», в частині оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана» та притягнення його до повної матеріальної відповідальності у розмірі - 19250 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич