Справа № 400/5165/22
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2023 р. Справа № 400/5165/22
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Фульги АП., розглянув в порядку письмового провадження заяву про відшкодування витрат на правову допомогу в адміністративній справі
прозаява про ухвалення додаткового судового рішення,
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 року позов ТОВ "Агрофірма "Південний Степ" задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області №7068821/41298093 від 15.07.2022 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ;зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Агрофірма «Південний Степ» () за №4 від 03.02.2022 року датою її подання на реєстрацію; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Південний Степ" (вул. Південна, 4, кв. 37, с. Надбузьке, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130 ) судові витрати в розмірі 2481,00 грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Південний Степ" (вул. Південна, 4, кв.37, с. Надбузьке, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130, ) судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

05.01.23 року від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу в адміністративній справі № 400/5165/22 у розмірі 30,000 грн.

Ухвалою від 09.01.2023 року призначено розгляд питання про відшкодування витрат на правову допомогу в порядку письмового провадження 10.01.2023 року.

Від відповідача ГУ ДПС у Волинській області надійшов відзив на заяву позивача, в якому останній просив в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що потрачений час для підготовки адміністративного позову є незначним та не потребує великої кількості часу. Представником позивача не обгрунтовано заявлені витрати на правничу допомогу у даній справі, оскільки представник позивача не виконав такого обсягу роботи, який оцінює в 30 000 грн. А стягнення додаткових 10,000 грн «гонорар» взагалі є недоречним, так як рішення суду не набрало законної сили та на даний час оскаржується відповідачами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

При прийнятті рішення, судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Південний Степ" (вул. Південна, 4, кв. 37, с. Надбузьке, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130 ) судові витрати в розмірі 2481,00 грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Південний Степ" (вул. Південна, 4, кв.37, с.Надбузьке, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130, ) судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Питання розподілу інших судових витрат під час прийняття рішення, судом не було вирішено.

Позивачем заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 тис гривень та надані докази : договір від 20.10.2022 року, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, додаткова угода №1 до Договору про надання правової допомоги від 20.10.2021 року, розрахунок вартості правової допомоги №1 від 26.12.22 року.

Пунктами 2 та 3 Додаткової угоди сторони визначили розмір гонорару адвоката, а також додаткових витрат адвоката. Пунктом 4 додаткової угоди визначено, що позивач зобов`язується сплатити адвокату грошові кошти, визначені пунктами 2 та 3 цієї додаткової угоди протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивачем та адвокатом складено розрахунок вартості правової допомоги №1 від 26.12.2022 р. та акт наданих послуг №1 від 26.12.2022 р., згідно яких вартість наданої правової допомоги становить 30000,00 грн., в тому числі: надання первинної консультації, формування правової позиції, збір доказів, копіювання та завірення письмових доказів, підготовка, друк та подання позовної заяви 15 000,00 ( п`ятнадцять тисяч) грн. (18 годин); супроводження справи в суді першої інстанції (в тому числі підготовка, друк та подання процесуальних документів (а саме: відповіді на відзив), надання консультацій щодо руху справи тощо) 5 000,00 ( п`ять тисяч) грн. (З години); додатковий гонорар у разі винесення на користь клієнта судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді першої інстанції, 10000,00 (десять тисяч) грн.

Згідно п.3 Акту наданих послуг №1 від 26.12.2022 р., клієнт зобов`язується сплатити адвокату грошові кошти, визначені пунктом 2 цього акту протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 2 ст.134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст.134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17 та від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Досліджуючи надані представником позивача документи, судом встановлено, що відповідно до акту наданих послуг адвокатом надано послуги позивачу, а саме: надання первинної консультації, формування правової позиції, збір доказів, копіювання та завірення письмових доказів, підготовка, друк та подання позовної заяви - 15 000,00 грн, супроводження справи в суді першої інстанції (підготовка, друк та подання процесуальних документів (а саме: відповіді на відзив, надання консультацій щодо руху справи тощо) -5 000,00 грн, та додатковий гонорар у разі винесення на користь клієнта судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді першої інстанції, -10000,00 грн. Всього 30 000,00 грн.

Як вже зазначалось вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи, встановлення їхньої дійсності та необхідності, розумності гонорару адвоката з обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

Зокрема, суд не вважає співмірною суму гонорару в розмірі 15000 грн за збір доказів, копіювання та завірення письмових доказів, підготовка, друк та подання позовної заяви та 10000 грн додатковий гонорар у разі винесення на користь клієнта судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді першої інстанції.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, у розмірі 5000 грн, які, на думку суду, є цілком достатніми для відпрацювання матеріалів й надання зазначених вище послуг позивачу в даній справі.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Південний Степ» - задовольнити частково.

2.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (Київський майдан, 4, м. Луцьк, 43010 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Південний Степ" (вул. Південна, 4, кв. 37, с. Надбузьке, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Південний Степ" (вул. Південна, 4, кв.37, с.Надбузьке, Миколаївський район, Миколаївська область, 57130, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судовго рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга