Справа № 560/11042/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
іменем України

12 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для виплати індексації - січень 2015;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачка подала заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначає, що відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Розглянувши подану позивачкою заяву та вирішуючи питання строків звернення до суду з цим позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто, до 19 липня 2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак 19 липня 2022 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" № 2352-IX, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів у частині строків таких звернень.

Частини перша та друга статті 233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції: "Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Відтак законодавець шляхом внесення до Кодексу законів про працю України вказаних змін, виклавши у новій редакції частини першу, другу статті 233 Кодексу законів про працю України, увів строки звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

Суд звертає увагу, що строки, визначені частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України, стосуються виплати всіх сум, що належать працівникові у разі його звільнення. При цьому, стаття перша цієї ж норми передбачає загальний строк звернення до суду у трудових спорах.

Разом із тим, частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Враховуючи, що наведена процесуальна норма є спеціальною нормою у відношенні до частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України, суд вважає, що саме частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України повинна застосовуватись до спірних правовідносин.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин повинен застосовуватись місячний строк звернення до суду, передбачений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що позивачка звільнена із військової служби 03 липня 2020 року. У позовній заяві просить суд зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату її індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із врахуванням січня 2008 року як базового. Суд враховує, що на виконання рішення суду позивачці виплачено індексацію за вказаний період 27 травня 2022 року. Натомість позивачка до суду звернулася 13 жовтня 2022 року, пропустивши місячний строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Викладене у сукупності свідчить про те, що позовна заява подана з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд вважає неприйнятними наведені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку пояснення в обґрунтування непорушення строку звернення до суду, оскільки вони не містять переконливих доводів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а також не містять жодного доказу поважності причин пропуску строку звернення.

Разом із тим, позивачка не навела змістовних і вагомих доводів щодо вчинення нею всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати її процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довела, що в цій справі можливість вчасного подання нею позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від її волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Таку ж позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 грудня 2022 у справі № 990/102/22.

Враховуючи викладене, позивачка у заяві про поновлення строку звернення до суду не навела обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись частиною другою статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуюча суддяД.Д. Гнап