Справа № 300/4258/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2023 р. справа № 300/4258/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ), 24.10.2022 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України (надалі також відповідач, Держекоінспекція) про визнання протиправними та скасування наказів.
Враховуючи наведене, позивач просить визнати протиправними та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " від 17.06.2022 №56 та наказ Державної екологічної інспекції України "Про покладення виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на ОСОБА_2 " від 20.06.2022 №57.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.37-39).
09.11.2022 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, яке буде проводитися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.60-61).
28.11.2021 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву де проти задоволення позову заперечують. Зокрема зазначають, що позивачем у позовній заяві не наведено жодного нормативно-правового акту, який порушено або всупереч якому Держекоінспекцією видано оспорювані накази (№56-тр/т від 17.06.2022 та №57-тр/т від 20.06.2022), оскільки роз`яснення Національного агенства України з питань державної служби від 28.04.2022 №152-р/з та цитування положень статей 1, 2, 4 Закону України "Про державну службу", наведені ним у позові не містять прямої заборони чи чітко визначеного порядку, порушення якого може мати наслідком скасування прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення про встановлення державному службовцю простою у роботі, право на встановлення якого передбачено низкою законодавчих актів, прийнятих, у тому числі, у зв`язку з військовою агресією російської федерації та з метою врегулювання трудових відносин в умовах воєнного стану. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.67-69).
02.12.2022 позивачем подано до суду відповідь на відзив. У даній відповіді на відзив зокрема зазначає, що введення воєнного стану на території України, не можуть слугувати безумовною підставою оголошення простою у роботі керівника організації, більше того, у випадку, коли робота державного органу не зупинена. Відповідач не надав жодних доказів на обґрунтування своєї позиції щодо невизнання позову. Відповідачем не зазначено та не доведено обставин, які б обумовлювали необхідність встановлення простою у роботі позивача, а також відповідачем не надано доказів на підтвердження зупинення роботи Державної екологічної інспекції Карпатського округу. Просив позов задовольнити (а.с. 75-80).
06.12.2022 від Державної екологічної інспекції України на адресу суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.84-95).
Ухвалою суду від 16.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме зазначити поважні підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду (а.с.123-124).
21.12.2022 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, відтак ухвалою суду від 26.12.2022 продовжено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.196-197).
Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.127-128).
Ухвалою суду від 27.12.2022 залишено клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - без задоволення (а.с.200-201).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає такі обставини.
Наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2021 №51-тр/р "Про поновлення ОСОБА_1 " на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №300/3980/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу з 25.12.2020 (а.с.13).
Наказом Державної екологічної інспекції України від 15.09.2021 №129 - тр/р "Про скасування наказу Держекоінспекції від 28.04.2021 №51-тр/р "Про поновлення ОСОБА_1 " скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 28.04.2021 №51-тр/р "Про поновлення ОСОБА_1 " (а.с.14).
Наказом Державної екологічної інспекції України від 07.06.2022 №46 - тр/т "Про скасування наказу Держекоінспекції від 15.09.2021 №129 - тр/р" на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 та постанови Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №300/3980/20 скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 15.09.2021 №129 тр/р "Про скасування наказу Держекоінспекції від 28.04.2021 №51-тр/р "Про поновлення ОСОБА_1 " (а.с.15).
З 08.06.2022 позивач приступив до виконання посадових обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу.
Наказом Державної екологічної інспекції України від 17.06.2022 №56 - тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " керуючись Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022), затвердженим Законом від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", наказом Держекоінспекції від 10.03.2022 №75 "Про встановлення простою у роботі Державної екологічної інспекції України, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів", у зв`язку із службовою необхідністю встановлено простій у роботі ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу з 17.06.2022 до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівника (а.с.16).
Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.06.2022 №57-тр/т "Про покладення виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на ОСОБА_2 " відповідно до підпункту 28 пункту 12 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 №275 (із змінами), заяви (згоди) ОСОБА_2 від 20.06.2022, у зв`язку з перебуванням начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Ладовського М.В. на простої у роботі, з метою забезпечення належної організації роботи Державної екологічної інспекції Карпатського округу покладено на ОСОБА_2 , заступника начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, з 20.06.2022 виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, на період простою у роботі ОСОБА_1 (а.с.18).
Позивач не погоджуючись із наказом Державної екологічної інспекції України "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " від 17.06.2022 №56 та наказом Державної екологічної інспекції України "Про покладення виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на Гаєвського С.Б." від 20.06.2022 №57, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначає зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини. Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (статті 1, 3 частини перша, друга, сьома статті 43 Конституції України).
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України) (відповідно до преамбули цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст.3 та ст.4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Статтею 21 КЗпП України визначено, що роботодавець самостійно визначає необхідність та час залучення працівника до роботи, обсяг роботи та в передбачений трудовим договором строк погоджує з працівником режим роботи та тривалість робочого часу, необхідного для виконання відповідної роботи. При цьому повинні дотримуватися вимоги законодавства щодо тривалості робочого часу та часу відпочинку.
Відповідно до положень ст.34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця (стаття 34 КЗпП України).
Згідно з частинами першою-четвертою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується.
Іншими словами, простоєм вважається вимушене призупинення роботи. При цьому, Правила оплати за час простою залежать від того з чиєї вини він виник.
Щодо визнання протиправними та скасування наказу Державної екологічної інспекції України від 17.06.2022 №56 тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " та наказу Державної екологічної інспекції України від 20.06.2022 №57 тр/т "Про покладення обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на Гаєвського С.Б.", суд зазначає таке.
Як відомо, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згідно з відповідними указами Президента України регулярно продовжувався.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Даним наказом визнано встановлений пунктом 1 цього наказу простій Держекоінспекції, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою життю та здоров`ю. Визнано строком дії простою період з дня видання зазначеного наказу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників Держекоінспекції, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів.
У відповідності до п. 4.4 наказу Держекоінспекції "Про встановлення простою у роботі Державної екологічної інспекції України, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів" від 10.03.2022 наказано у період простою керівникам територіальних та міжрегіональних територіальних органів Держекоінспекції, у яких встановлено простій, вжити усіх можливих заходів для збереження державного майна, що перебуває в їх управлінні (користуванні).
Отже, вбачається, що відповідач у період простою не лише вказує про необхідність встановлення простою для керівників територіальних та міжрегіональних територіальних органів Держекоінспекції, а навпаки на керівників покладає додаткові обов`язки, зокрема вжити усіх можливих заходів для збереження державного майна, що перебуває в їх управлінні (користуванні).
Однак, всупереч п.4.4 наказу Держекоінспекції "Про встановлення простою у роботі Державної екологічної інспекції України, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів" від 10.03.2022 відповідач наказом від 17.06.2022 №56 - тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " встановлює простій у роботі ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу з 17.06.2022 до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівника.
Пунктом 3 Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
З аналізу вищевказаної норми вбачається, що вказаним Указом встановлено можливість обмеження конституційного права на працю, але в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Суд зазначає, що у спірному наказі Державної екологічної інспекції України від 17.06.2022 №56 - тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " відсутнє посилання на відповідні положення частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", що виключає можливість у спірних правовідносинах обмежувати конституційне право на працю.
Крім того, у спірному наказі про оголошення простою у роботі ОСОБА_1 не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання позивачем роботи, а також не наведено посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення ОСОБА_1 роботи саме через введення воєнного стану.
Отже, вбачається, що обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю саме позивачу, які об`єктивно були б підставою для оголошення простою не існує, а відповідач, в умовах воєнного стану, діючи фактично на власний розсуд, встановив простій у роботі начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Ладовського М.В., в той час коли саме керівники повинні вживати усіх можливих заходів для подальшої роботи державного органу.
У відповідності до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 № 251 повноваження Інспекцій поширюються на територію Івано-Франківської та Чернівецької областей.
Суд зазначає, що у переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 07 червня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 10 червня 2022 року №113) Івано - Франківська та Чернівецька області - відсутні.
Таким чином, на момент видання наказу Державної екологічної інспекції України від 17.06.2022 №56 - тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " на території, на яку поширюються повноваження Державної екологічної інспекції Карпатського округу, не велись воєнні (бойові дії) та такі території не перебували в тимчасовій окупації. Вбачається що прямої загрози життю та здоров`ю позивача, яка б була об`єктивною причиною встановлення простою у роботі керівника даного державного органу не існувало. Інших підстав встановлення просто у роботі ОСОБА_1 відповідач не зазначає.
Станом на сьогоднішній день, Івано-Франківська та Чернівецька області не включені до вищезазначеного Переліку.
Суд також зазначає, що відповідач не вживав з 17.06.2022 по час розгляду справи жодних заходів щодо усунення обставин, що зумовили встановлення простою у роботі ОСОБА_1 .
На адвокатський запит від 15.09.2022, відповідачем зокрема зазначено, що працівники Держекоїнспекції, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів, що були мобілізовані до лав Збройних Сил України у встановленому законодавством порядку, боронять Україну від загарбника, тобто здійснюють заходи щодо усунення обставин, якими, зокрема, було зумовлено встановлення простою у роботі ОСОБА_1 (а.с. 30-32)
Таким чином, відповідачем чіткої відповіді на адвокатський запит не надано.
Суд також зазначає, що у відповіді №4775/5/16-22 від 26.09.2022 на адвокатський запит відповідачем повідомлено, що до Держекоінспекції не надходили рішення чи будь-які інші розпорядчі акти Кабінету Міністрів України щодо "зупинення роботи" Державної екологічної інспекції Карпатського округу, а отже, на момент надання відповіді на адвокатський запит від 15.09.2022 правові підстави вважати, що робота екологічної інспекції Карпатського округу "фактично зупинена" відсутні (а.с.28-29).
У відповіді № 08-25/2506 від 23.09.2022 на адвокатський запит Державна екологічна інспекція Карпатського округу повідомила, що на даний час (23.09.2022) в межах адміністративних будівель Державної екологічної інспекції Карпатського округу посадові обов`язки виконують 45 працівників (а.с.27).
Таким чином, встановлено, що Державна екологічна інспекція Карпатського округу у період воєнного стану безперервно функціонує та зупинення роботи (що є однією із підстав для оголошення простою) не відбулось.
Крім того, про такі дії відповідача та суб`єктивний підхід в оголошенні простою в роботі позивача, що спрямований на усунення ОСОБА_1 від виконання повноважень начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, свідчать й такі обставини, що у період з 11.03.2022 по 17.06.2022 (коли посадові обов`язки начальника виконувала інша особа) відповідач при тих же умовах воєнного стану, не оголошував простій у роботі виконуючого обов`язки начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, хоча наказ про встановлення простою у роботі Державної екологічної інспекції України, її територіальних та міжрегіональних територіальних органів про оголошення простою діяв з 10.03.2022.
Після поновлення позивача на роботі (07.06.2022) відповідач вирішив, про необхідність встановлення простою у роботі начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, а саме ОСОБА_3 .
У відповіді №4775/5/16-22 від 26.09.2022 на адвокатський запит відповідач сам же повідомляє, що збройна агресія, розпочата російською федерацією 24.02.2022 проти України, та ведення країною-агресором військових дій є обставиною, яка загрожувала життю та здоров`ю начальнику Державної екологічної інспекції Карпатського округу (в тому числі в.о. начальника) у період з 11.03.2022 по 17.06.2022. Простій в роботі начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу (в тому числі в.о. начальника) у період з 11.03.2022 по 17.06.2022 не встановлювався (а.с. 28-29).
Суд зазначає, що в подальшому відповідач наказом від 20.06.2022 №57 - тр/т "Про покладання виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на Гаєвського С.Б.", у зв`язку із перебуванням начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Ладовського Миколи Васильовича у простої у роботі, з метою забезпечення належної організації роботи Державної екологічної інспекції Карпатського округу покладено на ОСОБА_2 , заступника начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - заступника начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, з 20.06.2022 виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу, на період простою у роботі ОСОБА_1 .
Надано ОСОБА_2 право першого підпису фінансових, платіжних, документів. цивільно-правових, господарських, розпорядчих тa інших документів.
Національне агентство України з питань державної служби у роз`ясненні від 28.04.2022 №152-р/з "Щодо призначення на посаду державної служби на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця, за яким зберігається посада" звернуло увагу на таке:
Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 221 керівникам державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, надано право до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в межах фонду заробітної плати праці, передбаченого у кошторисі, самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові тарифного розряду (посадового окладу).
Зважаючи на викладене, суд вважає недоцільним тимчасове призначення на посаду державної служби, що зберігається за державним службовцем, якому оголошено простій, оскільки при строковому призначенні на таку посаду оплата праці за цією посадою здійснюватиметься двічі. що, в свою чергу, спричинить зайве навантаження на фонд оплати праці державного органу та державний бюджет України. На думку НАДС, в умовах скорочення видатків загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік, передбачених головним розпорядникам коштів державного бюджету, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року № 401, такі дії є неприпустимими.
Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію Карпатського округу, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 №251 начальник Інспекції очолює Інспекцію, здійснює керівництво її діяльністю, несе персональну відповідальність за організацію та результати її діяльності, представляє інтереси Інспекції у відносинах з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, а також у суді.
У відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про державну службу" державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну службу" керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі.
Статтею 4 Закону України "Про державну службу" встановлено, що державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;- професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень; ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики; забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків; прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.
Серед основних обов`язків державного службовця, передбачених у ст. 8 Закону України "Про державну службу" державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення). У зв`язку із встановленням безпідставного та незаконного простою у моїй роботі, я, як державний службовець, котрий склав Присягу державного службовця та присягнув, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки позбавлений у такий важкий та відповідальний час для держави, виконувати безпосередньо свої обов`язки керівника державного органу.
3 наведеного вбачається, що коли позивач, знаходячись у приміщенні адміністративної будівлі Державної екологічної інспекції Карпатського округу (робота котрої фактично не зупинена) позбавлений права виконувати свої посадові обов`язки начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу у зв`язку із оголошенням у його роботі простою.
Суд звертає увагу на те, що відповідач не приймав рішення про призупинення роботи державного органу та не приймав рішення про форми організації праці позивача.
Суд зазначає, що самої по собі дії правового режиму воєнного стану в Україні недостатньо для оголошення простою в роботі конкретного працівника, у даному випадку начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Ладовського М.В., якщо державний орган може продовжує функціонувати.
Крім того судом не встановлено простою у інших працівників Державної екологічної інспекції Карпатського округу, а відповідачем у відзиві на позовну заяву протилежного не зазначено.
Щодо дискреційних повноважень відповідача, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправними та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Будь яке управлінське рішення стосовно особи ухвалене суб`єктом владних повноважень незалежно від способу прийняття, рівня і місця органу у відповідній системі, правових підстав, мотивів, способу та форм ухвалення підлягає судовому контролю. Під дискреційними повноваженнями розуміється сукупність прав та обов`язків суб`єкта на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів рішень, кожне з яких є правомірним.
При цьому дискреція не є довільною та повинна здійснюється відповідно до закону (права), оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Орган влади має здійснювати свою дискрецію відповідно до мети і наданих повноважень та дотримуватися меж дискреції, передбачених законом. Якщо орган влади не виконує цих юридичних зобов`язань, він діє помилковим застосуванням дискреції.
Застосовуючи дискрецію, адміністративні органи мають зважати також на основоположні права людини і громадянина та загальні принципи управління (насамперед, необхідність та пропорційність), які є об`єктивними межами для здійснення дискреції, але водночас і аргументами порівняльного співвідношення (для з`ясування питання, чи не було перевищення або зловживання дискрецією). Їхнє порушення перетворює дискреційне рішення на протиправне.
Комітетом Міністрів Ради Європи схвалено Рекомендацію № R (80) 2 щодо здійснення адміністративною владою дискреційних повноважень.
Комітет Міністрів Ради Європи доповнив загальні процедурні гарантії, такими правилами, зокрема: будь-які загальні адміністративні приписи стосовно застосування дискреційних повноважень мають або оприлюднюватися, або повідомлятися особі, якої вони стосуються, у відповідний спосіб і в необхідному обсязі, якщо вона звертається з такою вимогою, до або після прийняття акту або вчинення дії стосовно неї; якщо адміністративний орган, здійснюючи дискреційне повноваження, відступає від загальних адміністративних приписів і такий відхід має несприятливі наслідки для прав. свобод чи інтересів особи, її має бути повідомлено про підстави для такого рішення або в акті, який стосується цієї особи, або, на її клопотання, в письмовій формі в межах розумного строку.
Також Комітетом Міністрів Ради Європи сформульовано принципи, які слугують змістовними гарантіями ухвалення справедливого рішення. Здійснюючи дискреційні повноваження адміністративний орган: переслідує лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями: дотримується принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які - стосуються конкретної справи; дотримується принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечує належну рівновагу між несприятливими наслідками, які його рішення може мати для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною при цьому метою: приймає своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечує послідовне застосування загальних адміністративних приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи.
Аналогічні за своєю суттю принципи дотримання мети повноваження, безсторонності. рівності та недискримінації, пропорційності, розумності строку, обґрунтованості передбачені в ч. 2 ст. 2 КАС України.
Щодо підстави оголошення простою у роботі позивача, суд зазначає таке.
Стверджуючи, що оголошення простою у роботі начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Ладовського М.В. є дискреційними повноваженнями відповідач поза увагою залишає вищезазначені норми законодавства та не надає жодних доказів, які б підтверджували необхідність встановлення простою у роботі позивача.
У відповідності до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про державну службу" дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Як зазначалося судом вище, що згідно ст. 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу. організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Таким чином, встановлення простою - це не довільний вибір роботодавця, а крайній захід, який зумовлений об`єктивними обставинами.
Так у наказі Державної екологічної інспекції України від 17.06.2022 №56 - тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " посилання на положення ст. 34 КЗпП України як на підставу встановлення простою відсутні. У наказі від 17.06.2022 №56 - тр/т зазначається посилання на Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та підстава оголошення простою "у зв`язку із службовою необхідністю".
Пунктом 3 Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, я також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Отже, вказаним Указом встановлено можливість обмеження конституційного права на працю, але в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Разом із тим, у спірних наказах відсутнє посилання на відповідні положення частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Матеріалами справи підтверджується, що представником позивача неодноразово ставилися питання у адвокатських запитах відповідачу щодо зазначення конкретних обставин, які стали підставою для встановлення простою у роботі позивача. Однак, відповідач не надав конкретної відповіді, а лише посилався на норми законодавства та на Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
Суд звертає увагу на те, що введення воєнного стану на території України, не можуть слугувати безумовною підставою оголошення простою у роботі керівника організації. Більше того, у випадку, коли робота державного органу не зупинена.
У спірних правовідносинах позивачем подано докази та наведено фактичні обставини справи, які спростовують необхідність оголошення простою у роботі начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу Ладовського М.В.
Видання оскаржуваних наказів є не що інше, як намагання відповідача усунути позивача від виконання обов`язків начальника державної екологічної інспекції Карпатського округу.
Крім того, відповідачем не зазначено та не доведено обставини, які б обумовлювали необхідність встановлення простою у роботі начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Карпатського округу.
Також відповідачем не надано доказів на підтвердження зупинення роботи Державної екологічної інспекції Карпатського округу. Так само як і не підтверджено існування обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю саме ОСОБА_1 , та об`єктивно перешкоджали позивачу виконувати обов`язки начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу, а також, відповідачем не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання мною роботи, а також не наведено посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення ним роботи саме через введення воєнного стану.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані накази Державної екологічної інспекції України від 17.06.2022 №56 - тр/т "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 " та від 20.06.2022 №57 - тр/т "Про покладання виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на ОСОБА_2 " не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягають скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Що стосується заяви позивача про звернення рішення до негайного виконання, суд зазначає, що згідно п. 3 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Однак, позовна заява не містить вимог, які б підлягали до негайного виконання.
Таким чином заява є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат по справі.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 160/2211/19.
На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу адвоката надано:
- договір про надання правової допомоги;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги;
- додаткову угоду №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги;
- акт виконаних робіт;
- виписку по рахунку у розмірі 10 000,00 грн;
Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання - передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Суд зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правничої допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.
Однак, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.
Суд вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду справи в розмірі 10 000,00 грн, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами немайнового характеру, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 5000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно задовольнити частково.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №56 - тр/т від 17 червня 2022 року "Про встановлення простою у роботі ОСОБА_1 ".
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №57 - тр/т від 20 червня 2022 року "Про покладення виконання обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу на ОСОБА_2 ".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.