Справа № 140/6122/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6122/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хутці Т. О.,

за участі представника позивача Нестерука Р. В.,

представника третьої особи Бортніка О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Ківерцівської районної організації українського товариства мисливців і рибалок до Цуманської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Громадська організація «Товариство мисливців та рибалок «Горинь» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ківерцівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок (далі - Ківерцівська РО УТМР, позивач) звернулася в суд із позовом до Цуманської селищної ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Громадська організація «Товариство мисливців та рибалок «Горинь» (далі - ГО «ТМР «Горинь», третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення Цуманської селищної ради (8 скликання) від 13.04.2022 року №15/6 «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинської обласної ради від 04.11.1997 року №12/3 «Про надання мисливських угідь користувачам області» зі змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Волинської обласної ради від 29.10.1999 року №9/2 та від 22.07.2014 року №27/42 Ківерцівській РО УТМР надано в користування мисливські угіддя терміном на 25 років загальною площею мисливських угідь 59359 га, зокрема: лісові угіддя 13129 га, польові 43479 га, водно-болотні 2751 га, які, окрім інших, знаходяться також на землях Цуманської селищної ради. На підставі вказаних рішень між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (далі - Волинське ОУЛМГ) та позивачем укладено договір про умови ведення мисливського господарства від 10.10.2014 року. Тобто, на даний момент позивач є діючим користувачем мисливських угідь на території Цуманської ОТГ до 04.11.2022 року.

Позивач вказує, що, маючи намір продовжити користуватися мисливськими угіддями та з метою дотримання процедури отримання в користування таких угідь, яка передбачена Законом України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000 року № 1478-III (далі Закон № 1478-III), завчасно - ще 01.04.2021 року, звернувся до відповідача із клопотанням від 30.03.2021 року №3 про надання згоди/погодження на передачу в користування на новий термін мисливських угідь на території Цуманської ОТГ. На дану заяву тривалий час від Цуманської селищної ради не надходило жодної відповіді, хоча дане звернення було підтримано численним мисливським колективом Цуманської ОТГ та на адресу селищної ради надсилались відповідні нагадування.

Разом із тим, у травні 2022 позивачу стало відомо, що рішенням Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6 ГО «ТМР «Горинь» погоджено надання у користування терміном на 25 років, з правом перегляду через 5 років, земельних ділянок для ведення мисливського господарства із земель комунальної власності за межами населених пунктів, що розташовані на території Цуманської селищної ради. Про факту звернення позивача до відповідача із клопотанням про надання погодження на передачу Ківерцівській РО УТМР надійшов лише лист від 06.09.2022 №1221/01-20/2-22.

Позивач зазначає, що відповідачем, приймаючи рішення від 13.04.2022 року №15/6, проігноровано той факт, що угіддя перебувають у користуванні Ківерцівської РО УТМР до 04.11.2022 року та не враховано переважне право на користування мисливськими угіддями, що мають власники та постійні користувачі земельних ділянок та/або користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями, адже таке переважне право є лише у позивача. Крім того, право користування позивача мисливськими угіддями не припинено, тому не може бути надано іншому користувачу. При цьому зазначає, що оскаржуване рішення не дає третій особі права використовувати мисливські угіддя для ведення мисливського господарства, оскільки таке право виникне лише після отримання відповідного рішення Волинської обласної ради про надання мисливських угідь у користування ГО «ТМР «Горинь», проте надання селищною радою такого погодження є одним з обов`язкових етапів для подальшого надання мисливських угідь для ведення мисливського господарства у користування та є формою реалізації повноважень відповідача як органу місцевого самоврядування, покликаного вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Ухвалою суду від 21.09.2022 у задоволенні заяви Ківерцівської РО УТМР про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У встановлений судом строк відповідач та третя особа відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову відповідно не подали.

25.11.2022 та 28.11.2022 до суду відповідачем та третьою особою подано заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2022 заяву ГО «ТМР «Горинь» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено, вирішено судовий розгляд даної справи проводити за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, призначено у даній справі підготовче засідання та встановлено учасникам справи нові строки для подання до суду інших заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що прийняття рішення про надання в користування мисливських угідь віднесено до компетенції обласних рад, які і приймають з цього питання відповідне рішення за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства. Позивачем зазначені обставини не спростовуються, так само як і не спростовується наявність компетенції Цуманської селищної ради щодо розгляду питання погодження надання в користування мисливських угідь. На пленарному засіданні сесії Цуманської селищної ради відповідно до вимог чинного законодавства було вирішено питання щодо погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя третій особі. Рішення щодо передачі в користування земельних ділянок селищною радою не приймалось. Вважає, що першочерговість права на користування земельною ділянкою встановлюється при вирішенні питання про передачу земельної ділянки в користування, а не під час погодження передачі. У свою чергу, пріоритетність права користування розглядатиметься на відповідному пленарному засіданні сесії обласної ради. Також зазначає, що оскаржуване рішення селищної ради не дає права третій особі використовувати мисливські угіддя для ведення мисливського господарства, адже таке право виникне лише після отримання відповідного рішення Волинської обласної ради. При цьому, позитивне рішення селищної ради не носить «обов`язкового» характеру для обласної ради, оскільки остання в праві прийняти будь-яке рішення для третьої особи (позитивне чи негативне), відповідно до чинного законодавства України. Крім того, вважає, що рішення сесії Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6 «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя», як ненормативний акт, тобто акт одноразового застосування, що вичерпує свою дію фактом його виконання, не може бути скасоване. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у відзиві відповідачем не спростовано його тверджень та аргументів стосовно суті заявлених позовних вимог. Додаткового зазначає, що відповідач трактує статтю 21 Закону № 1478-III та безапеляційно стверджує, що у даному конкретному випадку наявність у позивача переважного права /першочерговість на користування мисливськими угіддями мала би брати до уваги Волинська обласна рада під час прийняття рішення про передачу в користування угідь, а Цуманська селищна рада під час розгляду заяви про надання погодження на передачу мисливських угідь не зобов`язана враховувати існування такого права у заявника, однак відповідачем не враховано, що без погодження власника земельних ділянок на території Цуманської ОТГ (в даній справі без згоди відповідача), позивач позбавлений можливості клопотати перед Волинською обласною радою про продовження терміну користування мисливськими угіддями/передачу в користування на новий термін, оскільки таке звернення не відповідатиме приписам вказаної вище статті Закону № 1478-III. Також надання відповідачем запитуваного позивачем погодження є одним з обов`язкових етапів для подальшого надання мисливських угідь для ведення мисливського господарства у користування та є формою реалізації повноважень відповідача як органу місцевого самоврядування, покликаного вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, а відсутність відповідного погодження є порушенням визначеного статтею 22 Закону № 1478-III порядку надання в користування мисливських угідь, що, як наслідок, впливає на реалізацію права на користування мисливськими угіддями, а тому такий етап не можна розглядати як суто формальний. Просив позов задовольнити повністю.

Третя особа не скористалася правом на подання пояснень щодо позову.

Ухвалою суду від 13.12.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 11.01.2023

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у заявах по суті справи, у свою чергу, представник третьої особи просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач у судове засідання належним чином уповноваженого представника не направив.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Рішенням Волинської обласної ради від 04.11.1997 року №12/3 «Про надання мисливських угідь користувачам області» (пункт 1) надано у користування мисливські угіддя терміном на 15 років користувачам по категоріях земель на площах згідно з додатком.

Рішенням Волинської обласної ради від 29.10.1999 року №9/2 «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 04.11.97 №12/3 «Про надання мисливських угідь користувачам області» внесено зміни та доповнення до рішення Волинської обласної ради від 04.11.1997 року №12/3, виклавши його у такій редакції: 1. надати у користування мисливські угіддя терміном на 15 років користувачам по категоріях земель на площах згідно з Переліком користувачів, що додається. Як слідує із вказаного Переліку користувачів, Ківерцівській РО УТМР надано у користування мисливські угіддя, загальною площею 59359 га, у тому числі: лісові угіддя 13129 га, польові 43479 га, водно-болотні 2751 га,частина з яких знаходиться на території Цуманської селищної ради.

Рішенням Волинської обласної ради від 22.07.2014 року №27/42 «Про внесення змін до рішень обласної ради від 04.11.1997 р. №12/3 «Про надання мисливських угідь користувачам області» із змінами та доповненнями, внесеними рішенням обласної ради від 29.10.1999 р. №9/2 «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 04.11.1997 р. №12/3 «Про надання мисливських угідь користувачам області» внесено зміни до рішення обласної ради від 29.10.1999 року №9/2 із змінами та доповненнями, внесеними рішенням обласної ради від 29.10.1999 року №9/2, зокрема, пункт 1 викладено в такій редакції - надати в користування мисливські угіддя терміном на 25 років користувачам, зокрема, Ківерцівській РО УТМР.

На підставі вказаних вище рішень Волинської обласної ради між Волинським ОУЛМГ та Ківерцівською РО УТМР укладено договір про умови ведення мисливського господарства від 10.10.2014 року.

01.04.2021 року за вх. №1170/01-30 Цуманською селищною радою зареєстровано заяву позивача від 30.03.2021 року, в якій останній, з метою укладання договору про отримання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на новий термін, просив погодити використання земельної ділянки для ведення мисливського господарства, яка знаходиться на території громади і власником/користувачем якої є Цуманська селищна рада.

У матеріалах справи міститься лист від 25.07.2022 року №1056/01-30/2-22 відповідача, адресований позивачу, яким повідомлено, що його лист щодо погодження на передачу в користування мисливських угідь на території Цуманської селищної ради було розглянуто на сесії селищної ради 14.07.2022 року у присутності ініціативної групи мисливців. Проте у зв`язку із виявленими проблемними питаннями та пропозицією депутатів розгляд проекту рішення «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя Ківерцівській РО УТМР» було перенесено на наступне пленарне засідання. Про час та місце початку пленарного засідання сесії розгляду вказаного питання буде повідомлено додатково.

У подальшому листом від 06.09.2022 року №1221/01-30/2-22 Цуманська селищна рада повідомила позивача, що проект рішення щодо погодження на передачу в користування мисливській угідь на території Цуманської селищної ради Ківерцівській РО УТМР було розглянуто на засіданні сесії селищної ради 30.08.2022 року у присутності ініціативної групи мисливців. Проте у зв`язку з відсутністю необхідної кількості голосів дане рішення не було прийняте.

Також судом встановлено, що Цуманською селищною радою прийнято рішення від 13.04.2022 року №15/6 «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя», відповідно до якого вирішено погодити ГО «ТМР «Горинь» надання у користування терміном на 25 років, з правом перегляду через 5 років, земельних ділянок для ведення мисливського господарства із земель комунальної власності за межами населених пунктів, при умові вільного доступу громадян з метою заготівлі грибів, ягід та прогону лісовими, польовими дорогами тварин на громадські пасовища, що розташовані на території Цуманської селищної ради, які наведені у додатку.

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Закон № 1478-III визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу.

Відповідно до статті 1 Закону № 1478-III у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: користувачі мисливських угідь - спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь; мисливське господарство як галузь - сфера суспільного виробництва, основними завданнями якого є охорона, регулювання чисельності диких тварин, використання та відтворення мисливських тварин, надання послуг мисливцям щодо здійснення полювання, розвиток мисливського собаківництва; мисливські угіддя - ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

За правилами частини 1 статті 4 Закону № 1478-III державне регулювання у галузі мисливського господарства та полювання здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень.

Органам місцевого самоврядування цим Законом та іншими законами України можуть бути надані окремі повноваження органів виконавчої влади у сфері державного регулювання мисливського господарства та полювання.

Відповідно до статті 9 Закону № 1478-III до повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: затвердження відповідних програм розвитку мисливського господарства; вирішення в установленому порядку питань надання в користування мисливських угідь; вирішення інших питань у межах своїх повноважень.

Статтею 10 Закону № 1478-III передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить: організація та здійснення заходів щодо охорони державного мисливського фонду, поліпшення середовища перебування мисливських тварин; вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь; реалізація інших питань у межах своїх повноважень.

Згідно з частинами першою-третьою статті 21 Закону № 1478-III ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь.

Порядок надання у користування мисливських угідь регламентовано приписами статті 22 Закону № 1478-III.

За правилами частини першої статті 22 Закону № 1478-III мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років (частина друга статті 22 Закону № 1478-III).

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону № 1478-III переважне право на користування мисливськими угіддями мають:

власники та постійні користувачі земельних ділянок;

користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

Позивач вважає, що рішенням Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6 «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя» порушено його права як діючого користувача мисливських угідь на території Цуманської ОТГ та як такого, що має переважне право на користування такими мисливськими угіддями.

Однак, з аналізу наведених вище правових норм Закону № 1478-III та встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що вирішення по суті питання про надання мисливських угідь у користування, у даному випадку, віднесено виключно до компетенції Волинської обласної ради, що не заперечується і позивачем.

Оскаржуваним у даній справі рішенням Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6 лише погоджено третій особі ГО «ТМР «Горинь» надання у користування терміном на 25 років, з правом перегляду через 5 років, земельних ділянок для ведення мисливського господарства із земель комунальної власності за межами населених пунктів, водночас питання про надання третій особі мисливських угідь у користування відповідачем не вирішувалось, так як таке питання не віднесено до його компетенції.

Також конструкція частини четвертої статті 22 Закону № 1478-III передбачає випадки переважного права на користування мисливськими угіддями, а отже свідчить про те, що при вирішенні питання про надання мисливських угідь у користування допускається наявність кількох претендентів, при цьому, як зазначалось вище, вирішення такого питання є компетенцією Волинської обласної ради.

Суд наголошує на тому, що наявність оскаржуваного рішення Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6 «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя» жодним чином не перешкоджає Волинській обласній раді надати спірні мисливські угіддя Ківерцівській РО УТМР з урахуванням його переважного права за умови відповідного волевиявлення зі сторони позивача.

При цьому, доводи позивача та його представника про те, що без погодження відповідача як власника земельних ділянок на території Цуманської ОТГ позивач позбавлений можливості клопотати перед Волинською обласною радою про продовження терміну користування мисливськими угіддями/передачу в користування на новий термін, водночас Цуманською селищною радою порушено строки розгляду його звернення про надання погодження на передачу в користування мисливських угідь на новий термін, суд не бере до уваги, оскільки бездіяльність чи дії відповідача щодо нерозгляду/неналежного розгляду його звернення про надання такого погодження позивачем у даній справі не оскаржується, предметом розгляду даної справи є виключно рішення Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6.

Також необхідно зазначити, що статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 КАС України визначено, що позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Як зазначено у пункті 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Пунктом 2 частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, процесуальний закон вимагає, щоб позивач у справі про оскарження акта індивідуальної дії, з-поміж іншого, обґрунтував свою належність до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт, які правові наслідки безпосередньо для нього породжує оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Цуманської селищної ради від 13.04.2022 року №15/6 «Про погодження на передачу земельних ділянок під мисливські угіддя» жодним чином не стосується прав чи охоронюваних інтересів Ківерцівської РО УТМР, а отже його позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко

Повний текст рішення суду складено 16 січня 2023 року.