Справа № 320/7348/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2023 року справа №320/7348/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення повного обов`язкового розрахунку, ненарахування та невиплату при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 заборгованості суми з індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, передбаченої Законом України Про індексацію грошових доходів населення та п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця - січень 2008 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 неотриману при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року суму заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно згідно Закону України Про індексацію грошових доходів населення та п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця - січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не здійснення повного обов`язкового розрахунку, ненарахування та невиплату при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 заборгованості суми з індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 січня 2019 року включно, передбаченої Законом України Про індексацію грошових доходів населення та п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця - березень 2018 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 неотриману при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року суму заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 січня 2019 року включно, згідно Закону України Про індексацію грошових доходів населення та п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця - березень 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо неповного розрахунку складу місячного грошового забезпечення станом на 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 , внаслідок чого протиправно не були враховані до його складу додаткові щомісячні виплати - щомісячна грошова премія у розмірі 35% від посадового окладу, надбавка за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% від посадового окладу, а також індексація грошового забезпечення, які передбачені п. 1 розділу XVI наказу Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №2640, Законом України Про індексацію грошових доходів населення, що призвело до недоплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року коштів - одноразової грошової допомоги при звільненні (ОГДЗ), передбаченої п. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 32 повних роки календарної служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 провести новий перерахунок місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1 лютого 2021 року та включити до його складу додаткові щомісячні виплати - щомісячна грошова премія у розмірі 35% від посадового окладу, та надбавка за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, та надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% від посадового окладу, а також індексація грошового забезпечення, які передбачені п. 1 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №2640, Законом України Про індексацію грошових доходів населення, і на підставі нового розрахунку здійснити доплату ОСОБА_1 суми заборгованості одноразової грошової допомоги при звільненні (ОГДЗ), передбаченої п. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 32 (тридцять два) повних роки календарної служби, яка буда не виплачена при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати при звільненні 01.02.2021 року ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з вимогами п. 2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 1 (один) повний рік служби, з урахуванням пільгової вислуги, яка розрахована відповідно до Підпункту а пункту 3 Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, якими передбачено, що зараховується один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно з вимогами п. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яка не була виплачена при звільненні 01.02.2021 року, у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 1 (один) повний рік служби, з урахуванням пільгової вислуги, яка розрахована відповідно до Підпункту а пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530, якими передбачено, що зараховується один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату належних коштів, відповідно до рішення суду ОСОБА_1 шляхом перерахування на його банківську картку за наступними реквізитами: Одержувач АТ КБ ПриватБанк, код банку одержувача (МФО) 305299, код отримувача (ЄДРПОУ): 14360570, картка для виплат одержувача №031830, отримувач: ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_5 ).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідачі протиправно не здійснили на дату звільнення ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби у період з 01.12.2015 по 01.01.2019.

Так, позивач зауважив, що розрахунок індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 01.12.2015 по 28.03.2018 мав бути здійснений із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, оскільки саме у цьому місяці відбулись зміни посадового окладу військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Крім того, позивач зазначив, що розрахунок індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 01.01.2019 мав бути здійснений із застосуванням базового місяця - березень 2018 року.

Також позивач зазначив, що станом на дату його звільнення з військової служби відповідачі безпідставно не врахували до складу його місячного грошового забезпечення постійні додаткові щомісячні виплати, а саме: щомісячну грошову премію (35% від посадового окладу), надбавку за особливості проходження військової служби (65% від посадового окладу), надбавку за доступ до державної таємниці (15% від посадового окладу) та індексацію грошового забезпечення, що призвело до недоплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 32 календарних роки служби при звільненні зі служби 01.02.2021.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідачі безпідставно здійснили нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% від місячного грошового забезпечення лише за 32 роки календарної вислуги, без урахування 1 року пільгової вислуги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Військова частина НОМЕР_2 , заперечуючи проти позовних вимог, зазначила, що Військова частина НОМЕР_1 , в якій позивач проходив військову службу, 01.01.2020 була знята з фінансового забезпечення Військової частини НОМЕР_3 та зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 .

У зв`язку з цим Військова частина НОМЕР_2 не здійснювала нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.01.2019 та індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Також відповідач повідомив, що на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2021 №18 позивачу були нараховані та виплачені щомісячна грошова премія (35% від посадового окладу), надбавка за особливості проходження військової служби (65% від посадового окладу), надбавка за доступ до державної таємниці (15% від посадового окладу) та одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 32 календарних роки служби.

Військова частина НОМЕР_1 , заперечуючи проти позовних вимог, зазначила, що позивач фактично проходив військову службу у зазначеній військовій частині у період з 16.11.2016 по 01.02.2021.

Відповідач повідомив, що Військова частина НОМЕР_1 з 01.09.2016 по 01.01.2020 перебувала на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_3 , а тому саме вказана військова частина здійснювала нарахування та виплату військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 , у тому числі і позивачу, грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, за вказаний період.

Відповідач зауважив про відсутність у нього відомостей щодо здійснення сплати та нарахування Військовою частиною НОМЕР_3 позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16.11.2016 по 01.01.2019.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що Військова частина НОМЕР_1 та Військова частина НОМЕР_2 не є належними відповідачами у даній справі.

Також відповідач зазначив, що з позивачем були проведені всі необхідні розрахунки при звільненні з військової служби станом на 01.02.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_3 .

Військова частина НОМЕР_3 надала письмові пояснення по справі, в яких повідомила, що сума індексації за весь спірний період становила 0,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Військову частину НОМЕР_4 .

Військова частина НОМЕР_4 правом на надання відзиву не скористалась.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 у період з 01.08.1988 по 01.02.2021 проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_6 та послужним списком (а.с.35,115).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони України від 16.11.2016 №42 полковника ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.10.2016 №433 на посаду начальника тилу кадру управління Військової частини НОМЕР_1 , з 16.11.2016 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення і встановлено вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 1470,00 грн. на місяць, шпк "підполковник" (а.с.96).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони від 01.02.2021 №18 полковника ОСОБА_1 , начальника тилу Військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 10.11.2020 №378 з військової служби у запас за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду, або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого), з правом носіння військової форми одягу, встановлено вважати таким, що 01.02.2021 справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

З 01.02.2021 позивача було виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

У вказаному наказі встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністерства оборони України від 27.01.2021 №260 виплатити надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за 01.02.2021 включно.

Відповідно до вимог пункту 1 розділу ХVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.06.2018 №745/32197 та рішення Міністерства оборони України від 27.01.2021 №2640, виплатити грошову премію за 01.02.2021 включно у розмірі 35% посадового окладу.

Встановлено виплатити надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці, за лютий 2021 року в розмірі 15% від посадового окладу за 01.02.2021 включно.

Встановлено виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 32 (тридцять два) повних календарних роки служби.

У наказі зазначено, що вислуга років станом на 01.02.2021 у Збройних Силах України становить: календарний строк служби - 32 роки 06 місяців 00 днів; пільговий строк служби - 01 років 01 місяців 08 днів; загальна вислуга років - 33 роки 07 місяців 08 днів (а.с.21-22).

З матеріалів справи вбачається, позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою від 09.03.2021, у якій просив відповідача нарахувати та виплатити йому належну суму коштів індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 згідно з вимогами, передбаченими Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, з огляду на те, що індексація не була виплачена позивачу при звільненні (а.с.23-28).

Військова частина НОМЕР_1 листом від 07.05.2021 №435 повідомила позивачу, що Військова частина НОМЕР_1 не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів і була зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_3 з дня формування до 01.01.2020, а з 01.01.2020 по теперішній час - до Військової частина НОМЕР_2 , відповідно Військова частина НОМЕР_1 не здійснювала нарахувань, виплат та не має даних (розрахунково-платіжних відомостей щодо нарахування чи не нарахування виплат), щодо запитуваної інформації.

У зв`язку з цим, відповідач зазначив про відсутність можливості здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення (а.с.112).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо не нарахування та не виплати під час звільнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 01.01.2019, неповного розрахунку складу грошового забезпечення та неповного розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправною бездіяльності та стягнення відповідних сум, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі-Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону №1282-XII).

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-XII, в редакції до 11.10.2017).

Відповідно до частини шостої статті 5 Закону №1282-XII (в редакції з 11.10.2017) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до положень статті 6 Закону №1282-ХІІ Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці.

Проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві на позовну заяву Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що не приймала управлінських рішень щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період його служби з 16.11.2016 по 01.01.2019, оскільки у вказаний період відповідач перебував на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 .

Військова частина НОМЕР_2 зазначила, що Військова частина НОМЕР_1 у період з 16.11.2016 по 01.01.2019 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 , а з 01.01.2020 - Військової частини НОМЕР_2 .

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що у Військової частини НОМЕР_2 не виникло обов`язку зі сплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16.11.2016 по 01.01.2019.

У позовній заяві позивач зазначив, що обчислення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 має бути здійснено із застосуванням базового місяця січень 2008 року, оскільки саме у січні 2008 року відбулись зміни розміру посадового окладу військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007.

Враховуючи положення Порядку №1078, місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Суд зазначає, що аналіз норм Порядку №1078 дає підстави для висновку, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком №1078. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. У разі якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

При цьому, під підвищенням доходу для цілей індексації заробітної плати (грошового забезпечення) слід розуміти підвищення їхніх постійних складових (тарифних ставок, окладів). У разі зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок інших складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати (грошового забезпечення), які не мають разового характеру.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 27.04.2021 у справі №380/1513/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 96592005).

Щодо посилань позивача на необхідність здійснення обрахунку та виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №1294, яка була до 28.02.2018), яка набрала законної сили з 01.01.2008, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови №1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

У свою чергу, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою №1294, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Відповідно пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до пункт у 5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній до 15.12.2015) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:

- до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;

- після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Відповідно до п.13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.

Враховуючи вищенаведене, базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 є січень 2008 року, оскільки наступне підвищення розміру грошового забезпечення позивача за рішенням Уряду відбулось саме з 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі-Постанова №704), за результатом чого з 01.03.2018 базовим місяцем для розрахунку індексації став березень 2018 року.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.05.2022 у справі №200/3859/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 104400987).

У зв`язку з цим, суд погоджується з позицією позивача, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації його грошового забезпечення.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі безпідставно не виплатили йому під час звільнення індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28 лютого 2018 року.

Суд зазначає, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони України від 16.11.2016 №42 полковника ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 16.11.2016.

Матеріали справи свідчать про те, що у період з 16.11.2016 по 01.01.2019 Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 , а з 01.01.2020 - Військової частина НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що помічник командувача Сухопутних військ Збройних Сил України - начальником фінансово-економічного управління полковник ОСОБА_2 листом б/н б/д повідомив про зняття Військової частини НОМЕР_1 з фінансового забезпечення Військової частини НОМЕР_3 та зарахування на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020 на підставі рішення Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 28.12.2019 №40267 (а.с.100).

Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 03.06.2022 №202 "Щодо зняття з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 " встановлено забезпечити оформлення відповідного акту приймання-передачі Військової частини НОМЕР_1 на фінансування від Військової частини НОМЕР_2 до Військової частини НОМЕР_4 (а.с.128).

Судом встановлено, що 20.06.2022 між Військовою частиною НОМЕР_2 та Військовою частиною НОМЕР_4 було підписано акт приймання-передачі №36/561, в якому вказано, що з 01.06.2022 Військова частина НОМЕР_1 зараховується на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_4 (а.с.129).

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_3 від 06.09.2022 №4985, позивачу за період з листопада 2016 року по листопад 2018 року не здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року - виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 71,08 грн. щомісячно.

Згідно з пунктом 1 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Щодо визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.01.2019, то у позовній заяві позивач зазначив, що для нарахування індексації грошового забезпечення на вказану дату також має застосовуватись базовий місяць - березень 2018 року, з приводу чого суд зазначає таке.

Суд зазначає, що з 01.03.2018 відбулась зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі-Постанова №704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

Згідно з пунктом 4 Постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.

Пунктом 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, передбачено те, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Абзацом 1 п. 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Оскільки підвищення посадового окладу позивачки з березня 2018 року відбулося у зв`язку з прийняттям Постанови №704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Своєю чергою питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4 та 6 п. 5 Порядку № 1078: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

З огляду на викладене для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 р. становив 101,1%, в квітні 2018 р. становив 100,8%, в травні 2018 р. - 100,0%, в червні 2018 р. - 100,0%, в липні 2018 р. - 99,3%, в серпні 2018 р. - 100,0%, в вересні 2018 р. - 101,9%, в жовтні 2018 р. - 101,7%.

Отже величина індексу споживчих цін у період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку №1078 порогу індексації у 103%.

З огляду на абзаци 3-5 пункту 5 Порядку №1078 для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

Відтак, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді цього ж року, то позивач набув право на виплату індексації з грудня 2018 року.

Враховуючи вказане, суд вважає, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.11.2018 відсутні.

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_3 від 06.09.2022 №4985, позивачу за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року - виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 71,08 грн. щомісячно.

Проте, вказана довідка не містить інформації щодо того, який саме місяць був визначений в якості базового місяця для виплати індексації грошового забезпечення.

Крім того, матеріали справи не містять доказів фактичної виплати позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням базового місяця - березень 2018 року.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з військової служби індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 01.01.2019.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 неотриманої при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року суму заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно згідно Закону України Про індексацію грошових доходів населення та п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця - січень 2008 року, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас згідно пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд зазначає, що оскаржувані дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях.

Враховуючи ту обставину, що Військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_4 з 01.06.2022, а також те, що виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за відповідний період мають передувати дії по її нарахуванню, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 01.01.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року.

Разом з тим, враховуючи встановлення судом факту відсутності у позивача права на нарахування та отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018, суд вважає, що підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням базового місяця - березень 2018 року відсутні.

Щодо правильності визначення розміру позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає таке.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що станом на дату його звільнення з військової служби відповідачі протиправно не врахували до складу його місячного грошового забезпечення постійні додаткові щомісячні виплати, а саме: щомісячна грошова премія - 35% від посадового окладу; надбавка за особливості проходження військової служби - 65% від посадового окладу; надбавка за доступ до державної таємниці - 15% від посадового окладу; та індексацію грошового забезпечення, що призвело до недоплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 32 календарних роки служби при звільненні зі служби 01.02.2021.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

Згідно з пунктом 2 розділу ХХХІІ Порядку №260 у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Пунктом 5 розділу ХХХІІ Порядку №260 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою; які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад),- щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою на день звільнення з військової служби з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення;

Згідно з пунктом 8 розділу ХХХІІ Порядку №260 для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби строк календарної служби осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (зі змінами).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Пунктом 4 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з пунктами 1 розділу VI Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Відповідно до пунктів 1 розділу ХІ Порядку №260 військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів.

Розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації, зокрема, відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно ", - 15 відсотків.

Згідно з пунктами 1-2 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Отже, військовослужбовцям, які звільнені зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

До щомісячного грошового забезпечення належать щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою. Перелік щомісячних видів грошового забезпечення визначений Порядком №260.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Закон №2011 та Порядок №260 не передбачає здійснення розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Висновки щодо відсутності підстав для визначення одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення викладені Верховним Судом у постанові від 29.04.2022 у справі №580/2497/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 90425231).

Як зазначено вище, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони України від 01.02.2021 №18 встановлено виплатити позивачу:

- надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за 01.02.2021 включно;

- грошову премію за 01.02.2021 включно у розмірі 35% посадового окладу;

- надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці, за лютий 2021 року в розмірі 15% від посадового окладу за 01.02.2021 включно;

- одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 32 (тридцять два) повних календарних роки служби.

У наказі зазначено, що вислуга років станом на 01.02.2021 у Збройних Силах України становить:

- календарний строк служби - 32 роки 06 місяців 00 днів;

- пільговий строк служби - 01 років 01 місяців 08 днів;

- загальна вислуга років - 33 роки 07 місяців 08 днів.

Відповідно до довідки Військової часини НОМЕР_2 від 29.01.2021 №37/54 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, позивачу щомісячно у період з грудня 2019 року по січень 2021 року виплачувались наступні додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження 65% - 9272,25 грн.;

- премія 35% - 2810,50 грн.;

- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 1204,50 грн. (а.с.32).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 30.07.2021 №37/649 грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 складалось з:

щомісячних основних видів грошового забезпечення:

- оклад за військовим званням -1480,00 грн.;

- оклад за посадою - 8030,00 грн.;

- надбавка за вислугу років 50% - 4755,00 грн.

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження 65% - 9272,25 грн.;

- премія 35% - 2810,50 грн.;

- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 1204,50 грн. (а.с.80).

Отже, з огляду на положення Закону №2011 та Порядку №260 розмір одноразової грошової допомоги, який мав бути виплачений позивачу становить 440836,00 грн. (1480,00 грн. +8030,00 грн. +4755,00 грн. + 9272,25 грн. + 2810,50 грн. + 1204,20 грн.) х 50%/100%х 32 (роки календарної вислуги позивача).

Відповідно до грошового атестату від 29.01.2021 №37/55, виданого Військовою частиною НОМЕР_7 (а.с.31) та розрахунково-платіжної відомості №61 на виплату грошового забезпечення військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_1 (а.с.78) позивачу при звільненні було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 440836,00 грн.

У позовній заяві позивач підтверджує факт отримання одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вказане свідчить про те, що розрахунок розміру одноразової грошової допомоги, яка підлягала виплаті позивачу при звільненні здійснювався Військовою частиною НОМЕР_2 з урахуванням як основних видів грошового забезпечення, так і додаткових видів грошового забезпечення (щомісячна грошова премія - 35% від посадового окладу; надбавка за особливості проходження військової служби - 65% від посадового окладу; надбавка за доступ до державної таємниці - 15% від посадового окладу), що відповідає вимогам чинного законодавства.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо неповного розрахунку складу мого місячного грошового забезпечення станом на 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 , внаслідок чого протиправно не були враховані до його складу додаткові щомісячні виплати - щомісячна грошова премія у розмірі 35% від посадового окладу, надбавка за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15 % від посадового окладу, а також індексація грошового забезпечення, які передбачені п. 1 розділу XVI наказу Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №2640, Законом України Про індексацію грошових доходів населення, що призвело до недоплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року коштів - одноразової грошової допомоги при звільненні (ОГДЗ), передбаченої п. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 32 повних роки календарної служби та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 провести новий перерахунок місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1 лютого 2021 року та включити до його складу, додаткові щомісячні виплати - щомісячна грошова премія у розмірі 35% від посадового окладу, та надбавка за особливості проходження військової служби у розмірі 65 % від посадового окладу, та надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15 % від посадового окладу, а також індексація грошового забезпечення, які передбачені п. 1 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №2640, Законом України Про індексацію грошових доходів населення, і на підставі нового розрахунку здійснити доплату ОСОБА_1 суми заборгованості одноразової грошової допомоги при звільненні (ОГДЗ), передбаченої п. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 32 (тридцять два) повних роки календарної служби, яка буда не виплачена при звільненні з військової служби 01 лютого 2021 року.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати при звільненні 01.02.2021 року ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з вимогами п. 2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 1 (один) повний рік служби, з урахуванням пільгової вислуги, яка розрахована відповідно до Підпункту а пункту 3 Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, якими передбачено, що зараховується один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, суд зазначає таке.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачі здійснили обрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні лише за 32 календарні роки служби, у той час як вказана допомога мала бути розрахована виходячи із загальної вислуги років, яка складає 33 роки 07 місяців та 08 днів та включає в себе пільгову вислугу років - 1 рік 01 місяць та 08 днів пільгової вислуги років.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.

Суд зазначає, що частина друга статті 15 Закону №2011 не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги.

Так, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 №2011 є наявність «вислуги 10 років і більше».

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.04.2021 у справі №380/2427/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 96441548), від 24.11.2020 у справі №822/3008/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93080938) та від 11.04.2018 у справі №806/2104/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73359546).

Отже, з огляду на вищевказану позицію Верховного Суду одноразова грошова допомога при звільненні нараховується за кожний повний календарний рік служби, а пільгова вислуга років застосовується лише для визначення права позивача на призначення такої допомоги, у разі, якщо у нього немає 10 і більше років календарної вислуги.

Таким чином, поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.04.2022 у справі №580/2497/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР -104129986).

Матеріали справи свідчать про те, що Військова частина НОМЕР_2 здійснила виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 440836,00 грн. за 32 роки календарної служби, згідно наказу НОМЕР_8 прикордонного загону від 28.05.2021.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач, здійснюючи нарахування позивачу одноразової грошової допомоги, виходячи саме з календарної вислуги років без урахування пільгової (1 рік 1 місяць днів), діяв у межах, на підставі та у спосіб, встановлені Законом №2011 та Порядком № 393.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати при звільненні 01.02.2021 року ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з вимогами п. 2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 1 (один) повний рік служби, з урахуванням пільгової вислуги, яка розрахована відповідно до Підпункту а пункту 3 Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, якими передбачено, що зараховується один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та стягнення з Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно з вимогами п. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яка не була виплачена при звільненні 01.02.2021 року, у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 1 (один) повний рік служби, з урахуванням пільгової вислуги, яка розрахована відповідно до Підпункту а пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530, якими передбачено, що зараховується один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації з військової служби грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.12.2018 по 01.01.2019.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 01.01.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року.

5. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.