Справа № 460/77/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в ухваленні додаткового рішення
13 січня 2023 року м. Рівне №460/77/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання І.С. Ляшук; представника позивача адвоката В.С.Шевчука; представника відповідача Ю.А.Трофимчук; розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 постановлено:

«Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» (35100, Рівненська область, Млинівський район, селище міського типу Млинів, вулиця Степана Бандери, 38; ) до Управління Держпраці у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 7; ) про визнання протиправними та скасування припису і постанови задовольнити повністю. Визнати протиправними та скасувати Припис про усунення виявлених порушень №РВ8417/949/АВ/П від 16.11.2020 та Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ8417/949/000037/ТД-ФС від 08.12.2020, винесені Управлінням Держпраці у Рівненській області. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» () суму судового збору у розмірі 9602 (дев`ять тисяч шістсот дві) грн 00 (нуль) коп, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Держпраці у Рівненській області ()».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2021 вирішено:

«Апеляційні скарги Управління Держпраці у Рівненській області задовольнити, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року та додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі № 460/77/21 скасувати. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови - відмовити. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, відмовити».

Постановою Верховного Суду від 16.09.2022 вирішено:

«Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» задовольнити частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року скасувати. Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправним та скасування припису та постанови направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2022 вирішено:

«Апеляційну скаргу управління Держпраці у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року по справі №460/77/21 - без змін».

04 січня 2023 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про здійснення розподілу судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги у справі.

Ухвалою суду від 06.01.2023 заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.01.2023.

У судове засідання 13.01.2023 прибув представник позивача та просив суд задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти вчинення такої процесуальної дії.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У даній процесуальній нормі вжито поняття «змінює розподіл судових витрат» - суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 365 КАС України, постанова суду касаційної інстанції складається з:

1) вступної частини із зазначенням: …;

2) описової частини із зазначенням: …;

3) мотивувальної частини із зазначенням: …;

4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновку суду касаційної інстанції по суті вимог касаційної скарги і позовних вимог; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції; г) повороту виконання у разі скасування рішень судів за наявності відповідної заяви та підстав; ґ) встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

При зверненні до Верховного Суду з касаційною скаргою (а.с. 81 том 2) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 19540,00 грн згідно платіжного доручення від 25.11.2021 №334 (а.с. 88 том 2).

З матеріалів справи вбачається, що суд касаційної інстанції постановою від 16.09.2022 направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не «змінюючи» розподіл судових витрат, оскільки не скасовував рішення, не ухвалював нового рішення або не змінював рішення.

Пункт 4 частини першої статті 365 КАС України визначає такі поняття: «новий розподіл судових витрат» та «розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції».

Аналіз статей КАС України свідчить, що в цих нормах законодавцем використано різні словосполучення «новий розподіл», «розподіл», «змінює розподіл», які характеризують різні правові ситуації.

При цьому, словосполучення «новий розподіл» та «змінює розподіл» використовується із прив`язкою до випадку зміни рішення або ухвалення нового рішення без передачі справи на новий розгляд.

Натомість в пункті 4 частини першої статті 365 КАС України регулюється ситуація, якщо суд касаційної інстанції залишає без змін оскаржені рішення (оскаржене рішення) або скасовує судові рішення (судове рішення) та направляє справу на новий розгляд.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Вказане вище дає підстави для висновку: якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції або залишив оскаржене рішення (оскаржені рішення) без змін, тому такий суд має здійснювати «розподіл судових витрат», понесених у зв`язку з переглядом справи саме в суді касаційної інстанції.

Суд вважає за необхідне вказати на правові підходи в касаційному суді щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи саме в суді касаційної інстанції.

Так, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі №810/4749/15 касаційну скаргу податкового органу задоволено частково; скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у частині визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень та направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №810/4749/15 заяву позивача задоволено частково; ухвалено додаткову постанову у справі № 810/4749/15 стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу судові витрати на професійну правничу допомогу; відмовлено у задоволенні заяви позивача щодо розподілу судових витрат в частині відшкодування суми судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду здійснив розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у ситуації, коли судом касаційної інстанції справу передано на новий розгляд.

У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/31911/16-ц (провадження № 61-33736св18) вказано, що: «Судом установлено, що за подання до Верховного Суду касаційної скарги на рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року сплачено судовий збір у розмірі 16783,38 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24 липня 2017 року №1780. Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, проте не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Враховуючи те, що постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового судового рішення».

Таким чином Верховний Суд здійснив розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у випадку, коли судом касаційної інстанції оскаржене рішення суду апеляційної інстанції скасовано і справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вказане вище свідчить про те, що суд першої інстанції не має повноважень для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги.

За приписами пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 252 КАС України).

Враховуючи вказане вище, та зважаючи на відсутність у заяві про розподіл судових витрат посилань на норми процесуального права, суд дійшов висновку про необґрунтованість такої заяви, яка не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241, 248, 252, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро «Янкор» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 13 січня 2023 року

Суддя К.М. Недашківська