Справа № 300/4350/22
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2023 р. справа № 300/4350/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2022 №000342/0706, №000343/0706
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2022 №000342/0706, №000343/0706.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
09.12.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує з підстав викладених у відзив та просить відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд встановив наступне.
Посадовими особами ГУ ДПС в області відповідно до п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.5, п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ із змінами та доповненнями, наказу від 23.12.2021 № 2546-п. "Про проведення фактичної перевірки" та на підставі направлень від 23.12.2021 № 3592 та 3593 проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Перевірка проводилась в присутності продавця (особи, яка фактично проводила розрахункові операції) ОСОБА_2 .
За результатами фактичної перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки від 23.12.2021 року який зареєстровано за № 7471/09/18/РРО/ НОМЕР_1 .
При проведенні перевірки вищезазначеної господарської одиниці встановлено порушення вимог законодавства, а саме:
- проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, для підакцизних товарів, а саме з 01.08.2020 реалізовано алкогольні напої без зазначення кодів УКТ ЗЕД, чим порушено п.11, ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", із змінами та доповненнями;
- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів не обліковані у встановленому порядку, чим порушено п.12 ст. 3 ЗУ від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", із змінами та доповненнями; п. 177.10, ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-УІ із змінами та доповненнями; Наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.13 року № 48 і затверджений в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року "Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат та Порядок її ведення";
- роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, маровану маркою акцизного податку старого взірця, термін придатності до споживання вказаної горілки на момент проведення перевірки вийшов, чим порушено ст. Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР від 19.12. 1995р.";
- використання праці найманих працівників без укладення трудової угоди, а саме між ФОП ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_3 трудова угода не укладалася, чим порушено ст. 21-24 Кодексу законів про працю України.
За результатами розгляду зазначених матеріалів перевірки ГУ ДПС в Івано- Франківській області 18.01.2022 прийнято податкові повідомлення-рішення рішення про застосування фінансових санкцій і винесено:
- податкове повідомлення - рішення № 000342/0706 на суму - 42 862,50грн. попереднього програмування коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, для підакцизних товарів, а саме з 01.08.2020 реалізовано алкогольні напої без зазначення кодів УКТ ЗЕД чим порушено п. 11, ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", із змінами та доповненнями, розмір штрафної санкції - 5100, 00 грн;
- податкове повідомлення-рішення №000343/0706 на суму 17 000,00грн.- роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме 23.12.2021 реалізовано горілку "Неміров делюкс з перцем" 0,7л., за ціною 225,00 грн., маровану маркою акцизного податку старого взірця, термін придатності до споживання вказаної горілки на момент проведення перевірки вийшов, чим порушено ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995р.
Позивач не погодившись із винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями - рішеннями, звернулася до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно п.75.1.3 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема пп.80.2.5, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Згідно п.80.7 ст.80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Судом встановлено із матеріалів справи, що фактична перевірка магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " розташованого за адресою АДРЕСА_1 проводилась відповідно до наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.12.2021 № 2546-п та на підставі п.п.80.2.2, п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ, із змінами та доповненнями.
Відповідно п.80.1, п. 80.2, ст.80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.
Як вбачається із матеріалів справи, перевірка проводилась в присутності продавця (особи, яка фактично проводила розрахункові операції) ОСОБА_3 .
Стосовно проведення фактичної перевірки за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або піших об`єктів права власності такого платника податків відповідно до п. п. 5.1.3. п. 75.1, ст.75 ПКУ, оскільки ФОП ОСОБА_1 не є власником приміщення за адресою місця провадження діяльності, а у даному магазині здійснюють діяльність декілька суб"єктів господарювання.
Згідно повідомлення про об`єкти оподаткування, поданого до органів ДПС за формою 20-ОПП, господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 здійснює у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
На початку проведення фактичної перевірки продавцю ОСОБА_3 , пред`явлено службові посвідчення, копію наказу від 23.12.2021 №2546-П "Про проведення фактичної перевірки" та направлення на перевірку від 23.02.2021 №3592, №3593.
Однак продавець магазину ОСОБА_3 , від підпису в направленнях про ознайомлення з направленнями та отримання копії наказу відмовилася, про що складено акт відмови від підпису у направленнях про ознайомлення та отримання копії наказу на проведення фактичної перевірки.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що працівниками ГУ ДПС у Івано-Франківській області дотримано вимоги, щодо вручення направлень та оформлення результату перевірки, передбачені статтями 81 та 86 ПК України.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95).
Згідно пункту 11 статті 3 Закону №265/95 передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону №265/95, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Як уже зазначалося судом, фактична перевірка магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " розташованого за адресою АДРЕСА_1 проводилась відповідно до наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 23.12.2021 № 2546-п та на підставі п.п.80.2.2, п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ, із змінами та доповненнями.
За вище зазначеною адресою зареєстрований реєстратор розрахункових операцій, та видано ліцензії право роздрібної алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Суд зазначає, що під час проведення фактичної перевірки позивача контролюючим органом встановлено факт проведення через РРО розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів із зазначеними коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.
Під час проведення контрольно-розрахункової операції продавцем магазину "Goodmarket" ОСОБА_3 було реалізовано товар, в тому числі алкогольні напої, на загальну суму 292,5 грн., без застосування реєстратора розрахункових операцій, про, що свідчать товарні чеки та надані пояснення.
Згідно поданої звітності до органів ДПС протягом 2020-2021 років відсутні відомості про трудові відносини з найманим працівником ОСОБА_3 .
Враховуючи зазначене, тільки ФОП ОСОБА_1 має право здійснювати реалізацію підакцизної продукції (алкогольних напоїв).
Стосовно відсутності на момент перевірки первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів (порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів не облікованих у встановленому порядку), суд зазначає наступне.
Суб`єкти господарювання при здійсненні господарської діяльності несуть обов`язок вести облік товарних запасів на складах та/або за місцями їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, а виконанням вказаного обов`язку є ведення Книги обліку доходів і витрат. Дана книга ведеться з обов`язковому порядку фізичними особами - підприємцями, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність за затвердженою формою.
Закон №265/95-ВР в діючій редакції абзацу першого пункту 12 статті 3 вимагає від суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товари (паданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, поряд з іншим, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому, з 01.08.2020 пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ІЗР відповідно до Закону України від 20.09.2019 за №128-ІХ викладено в новій редакції із доповненням абзацами два і три.
Так, за змістом абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб"єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги, в силу приписів абзацу третього пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, не поширюються на фізичних осіб - підприємців які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначень ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Відтак, в розумінні абзацу другого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР платник податків зобов`язаний подавати до фактичної перевірки не тільки документи про "походження" товару, але й документи які окремо засвідчують обставину "облік" товарів.
Щодо твердження позивача, який вказує на те, що приписи Закону відсутні, що вимагають наявність в законодавстві окремого нормативною акту, який повинен регламентувати порядки обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, то суд вказує на таке.
Вказана норма вимагає вести в порядку, встановленому законодавством облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Тобто у будь-якому разі суб`єкт господарювання, у тому числі фізична особа - підприємець не має права реалізовувати необлікований товар в місці їх публічної реалізації і знаходження в об`єкті торгівлі.
Пунктом 177.10 статті 177 ГІК України (у редакції до внесення змін Законом №786-ІХ від 14.07.2020) визначено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Тобто походження товару, який обліковується у Книзі обліку доходів і витрат фізичною особою-підприємцем, є також обов`язковим.
У зв`язку із цим, наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481 затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці. крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення.
Пунктом 1 Порядку №481 визначено, що фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (надалі по тексту також - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
В силу правових вимог пунктів 2 - коментованого Порядку №481 Книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або електронному вигляді.
У разі обрання самозайнятою особою ведення Книги у паперовому вигляді самозайнята особа зобов`язана, поряд з іншим, виконувати записи розбірливо чорнилом темного кольору або кулькового ручкою. Внесення виправлень здійснюється шляхом нового запису, який засвідчується підписом самозайнятої особи.
У разі обрання самозайнятою особою ведення Книги в електронній формі самозайнята особа зобов`язана: отримати посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованими центрами сертифікації ключів, включених до системи подання податкових документів в електронному вигляді, укласти договір про визнання електронних документів з контролюючим органом та сформувати заяву на отримання Книги і надіслати її до контролюючого органу за місцем податкового обліку засобами електронного зв`язку з дотриманням умов щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством; контролюючий орган за місцем податкового обліку реєструє заяву самозайнятої особи на отримання книги у реєстрі поданих заяв та протягом 3 робочих днів формує і надсилає самозайнятій особі повідомлення про реєстрацію книги із зазначенням реєстраційного номера книги та дати її реєстрації; після отримання самозайнятою особою повідомлення про реєстрацію книги така особа здійснює операції з її веденням згідно з цим порядком; у книзі в електронному вигляді допускаються виправлення помилок або коригування шляхом доповнення рядка, в якому відображається від"ємне або позитивне значення.
Згідно пункту 5 Порядку №481 записи у книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отриманий дохід.
Відтак, на підставі первинних документів, які свідчать про прихід товарно-матеріальних цінностей за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід/понесено витрати, здійснюються записи - про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Наявність самих по собі документів про "походження" (придбання) товарів, без щоденного ведення (заповнення) Книги обліку доходів і витрат, не робить їх документами, які засвідчують "облік" товарних записів.
Щоденне ведення платником податків коментованої Книги обліку доходів і витрат, серед іншого, і є тією формою контролю за належним оподаткуванням господарської діяльності відповідного суб`єкта в кінці звітного податкового періоду.
Попри це, ведення Книги обліку доходів і витрат на місці торгівлі, чи в іншому місці зберігання Книги, надає можливість органам державної податкової служби при здійсненні фактичної (раптової) перевірки перевіряти обставину дотримання/не дотримання щоденного обліку первинних документів за формою Книги обліку доходів і витрат, і як наслідок - обліку товарних запасів, які знаходяться в місці їх реалізації.
Зокрема, у графі 5 Книги обліку доходів і витрат щоденно зазначаються "реквізити документа, який підтверджує понесені витрати", що безпосередньо пов"язані з отриманим доходом.
Документами, які підтверджують витрати можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг.
При цьому, у графі 6 Книги обліку доходів і витрат щоденно відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.
Отже наявність у Книзі обліку доходів і витрат графи "5" і "6" надає можливість суб`єкту підприємницької діяльності щоденно відображати облік товарних запасів за місцем їх реалізації, шляхом внесення у Книгу обліку доходів і витрат реквізитів документів, які підтверджують понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, а також суми витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.
На переконання суду за підсумком робочого дня заповнення графи 5 також є можливим коли суб`єкт господарювання отримує товар під реалізацію, тобто коли він оплачує його вартість частково або із відтермінуванням. Такі правовідносини із постачальником зовсім не обмежують обов`язок отримувача товару облікувати прихідні документи (видаткові накладні) у графі 5 Книги обліку доходів і витрат, без попереднього занесення фактичних сум витрат за такими накладними до графи 6 даної Книги.
Суд зазначає, що належне ведення Книги обліку доходів і витрат дає змогу щоденно відобразити придбання товарів та послуг, відповідно обліковувати товарні запаси на підставі записів до Книги, а також відповідних документів, які підтверджують придбання.
Таким чином, будь-яке посилання платників податку на відсутність встановленого порядку ведення обліку товарних запасів, а отже неможливість здійснення такого обліку суд вважає не обґрунтованими.
Як вбачається з матерів справи, позивач є фізичною особою-підприємцем, яка перебуває на загальній системі оподаткування, у зв`язку з чим має обов`язок ввести облік товарних запасів у порядку визначеному законодавством.
Позивач не надала суду докази, ведення (в паперовій чи електронній формі) Книги обліку доходів і витрат, станом на день фактичної перевірки та/або за період її здійснення, а також не долучила такі докази при зверненні до контролюючого органу із запереченням на висновки акту перевірки і скаргою на податкові повідомлення - рішення.
Доказів представлення ведення такої Книги в момент перевірки контролюючому органу і не врахування останнім, матеріали справи не містять.
Згідно пункту 44.5 статті 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.
Слід констатувати, що Наказ №481 за своїм змістом дублює норми правової поведінки платника податків, які визначені в наказі Міністерства фінансів України від 13.05.2021 за №261 і яким затверджено Типову форму, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення.
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи визначені в акті перевірки як відсутні.
У разі якщо до закінчення перевірки або у зазначений вище термін платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують відповідні показники, вважається, що такі документи у платника податків відсутні.
Фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування незобов"яані вести обліку товарних запасів. Натомість фізичні особи - суб"єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зобов"язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, зокрема Книги обліку доходів і витрат є - накладні, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.
Книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат.
До суб"єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі передбаченому статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР).
Згідно з частиною четвертою статті 11 вказаного Закону, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107).
Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109).
Згідно з пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Відповідно до пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідно до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, підприємства - виробники та імпортери алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - покупці марок) подають в електронній формі щомісяця до 10 числа територіальному органові ДФС (далі - продавець марок) для задоволення через два місяці потреби в марках акцизного податку попередню заявку-розрахунок про потребу в марках за їх видами, копію платіжного документа на перерахування плати за марки з відміткою банку про дату виконання платіжного доручення та звіт про використання марок, придбаних у попередньому місяці. До 20 числа місяця, в якому подано згідно з абзацом четвертим цього пункту попередню заявку-розрахунок, покупці марок мають право здійснити корегування такої заявки-розрахунку в бік збільшення, що не перевищує визначеного у ній обсягу, шляхом подачі додаткової попередньої заявки-розрахунку.
Згідно з частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про накладення штрафних санкцій став висновок про реалізацію позивачем алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку встановленого зразка. Алкогольні напої, що було реалізовано позивачем, марковані з відхиленням від вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів та вважаються такими, що немарковані.
На підтвердження зазначеного факту порушення відповідачем було долучено до акту копії фіскальних чеків про придбання зазначеного товару.
Склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Відповідно до абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" склад правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Отже, склад правопорушення, за яке наведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790.
Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання та реалізацію тютюнових виробів, повинні додержуватись вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", статті 226 ПК України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що судом не було встановлено протиправність висновків проведеної Головним управлінням ДПС у Івано-Франківській області фактичної перевірки, порушення, що були виявлені в ході її проведення, суд доходить висновку щодо вмотивованості прийнятих податкових повідомлень - рішень від 18.01.2022 № 000342/0706, № 000343/0706.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20).

Суддя Шумей М.В.