Справа № 560/20369/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
іменем України

11 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому оскаржує невиплату йому індексації грошового забезпечення, а також виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 по 12.12.2021, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 - 2021, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020 - 2021, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2021 виходячи з невірної розрахункової величини. На думку позивача, відповідач повинен був визначати розміри усіх належних йому виплат виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законами про Державний бюджет станом на 1 січня відповідного календарного року. Позивач просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити йому грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 12.12.2021 року, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 - 2021, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2020 - 2021, одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2021 рік, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом про Державний бюджет станом на 1 січня відповідного календарного року, а також індексацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день виключення його із списків особового складу військової частини з ним не був проведений повний розрахунок щодо належних йому виплат. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо проведення виплат та перерахунків, на що відповідач надавав відмову.

Провадження у справі зупинялось у зв`язку з введенням правового режиму воєнного стану. У подальшому провадження за заявою позивача було поновлене, витребувані необхідні письмові докази.

Відповідач відзив або пояснення по суті позову не надав, у зв`язку з чим на підставі частини 6 статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Надалі позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із урахуванням базового місяця з моменту підвищення посадового окладу січня 2008 року; визнати протиправними дії щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 по 12.12.2021 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 - 2021 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2020 - 2021 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 та Законом України "Про Державний бюджет У країни на 2021 рік" станом на 01.01.2021; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 обчислити та виплатити грошове забезпечення з 29.01.2020 по 12.12.2021 року, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 - 2021 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2020 - 2021 рік, одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки учаснику бойових дій за 2021 рік з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.12.2021 №303 позивача звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2021 №303 ОСОБА_1 з 12.12.2021 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Зі змісту наказу встановлено, що ОСОБА_1 щорічну основну відпустку на оздоровлення за 2021 рік використав у кількості 45 календарних днів (43 календарних та 2 святкові дні) в період з 01 лютого 2021 по 20 лютого 2021 та в період з 14 червня 2021 по 08 липня 2021; грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення отримав; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік отримав; вирішено виплатити надбавку за особливі проходження служби у розмірі 78% за період з 01.12.2021 по 12.12.2021 та за період з 01.12.2021 по 12.12.2021 премію 100% від розміру щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами у 2021; прийнято рішення виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2021 розрахунку 14 днів на рік, в сумі 6657 грн. 23 коп.; відрахувати грошове забезпечення за використані дні щорічної основної відпустки за 1 календарний день; виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, за 25 календарних років.

Як зазначає відповідач у довідці від 30.04.2022 № 350/147/139/50/37, грошове забезпечення (основні та додаткові щомісячні та одноразові додаткові види) виплачувались ОСОБА_1 в повному обсязі згідно з діючим законодавства.

Відповідно до відомостей архівної довідки, наданої Львівським територіальним архівним відділом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України на вимогу суду, стосовно ОСОБА_1 за період з січня 2020 по грудень 2021 відображені наступні нарахування грошового забезпечення: лютий 2020 (матеріальна допомога на оздоровлення - 13898-82); грудень 2020 (матеріальна допомога на оздоровлення - 950); жовтень 2021 (матеріальна допомога на оздоровлення - 13803-72); грудень 2021 "при звільненні" (матеріальна допомога на оздоровлення- 950); грудень 2021 "при звільненні" (компенсація за невикористану відпустку) - 6657-23); грудень 2021 "при звільненні" (одноразова грошова допомога при звільненні - 178318-75)

Також зазначено, що в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за період з січня 2016 по лютий 2018 нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу не відображена.

На виконання ухвали суду Військова частина НОМЕР_1 надала довідку №1663 від 28.10.2022 з інформацією щодо здійснених виплат позивачу за спірний період. Так, грошова допомога на оздоровлення виплачувалась у лютому 2020 у розмірі 13849,74 грн. та у жовтні 2021 у розмірі 13803,72 грн.; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачувалась у грудні 2020 у розмірі 950 грн. та у грудні 2021 у розмірі 950 грн.; компенсація за невикористані дні додаткової відпустки УБД виплачена у грудні 2021 у розмірі 6181,71 грн.; одноразова грошова допомога при звільненні виплачена у грудні 2021 у розмірі 178318,75 грн.

Також у цій довідці відповідач зазначив, що для встановлення посадового окладу за військовим званням застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року - 1762 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Відповідно ч.2 ст.6 Закону №1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078). Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року). Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Враховуючи те, що предметом спору є порядок обчислення позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 як базового місяця, при її обчисленні застосуванню підлягає пункт 5 Порядку №1078 в редакції постанови КМУ №1013 від 09.12.2015, яка застосовується з 01.12.2015.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації. Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Крім того, на момент виникнення правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалось відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. Вказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018.

Проаналізувавши постанову Кабміну України №1294 в період її дії з 01.01.2008 по 01.03.2018, суд вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців. При цьому зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

З огляду на це, відповідач з січня 2016 по лютий 2018 включно повинен був застосовувати січень 2008 як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

Оскільки відповідач не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, така бездіяльність є протиправною, відтак необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січня 2008.

Стосовно решти позовних вимог суд виходить з такого.

Частиною 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, та зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.»

Отже, на момент набрання чинності постановою № 704 пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Це означає, що станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу як розрахункова величина використовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон № 2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій. У свою чергу, базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III)

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

У той же час, законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії. Під «порядком» розуміється те, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Відтак, зазначення у пункті 4 постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ. Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

В свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі Закон № 294-IX) та Закон № 1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2018 року, на 2020 та 2021 роки, відповідно, не містять.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік)

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" передбачає, що у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2102,00 гривні. Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" передбачає, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, з 1 січня становить 2102,00 гривні.

Отже, оскільки з 29.01.2020 по 12.12.2021 в якості розрахункової величини для визначення розмірів складових грошового забезпечення позивача та обчислення інших належних йому виплат відповідач використовував прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018, що призвело до обмеження розміру виплат, слід визнати такі дії протиправними та зобов`язати провести відповідні перерахунки грошового забезпечення позивача із урахуванням розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами про Державний бюджет станом на 1 січня календарного року (станом на 01.01.2020, 01.01.2021 відповідно), та з урахуванням раніше проведених виплат.

Оскільки відповідач доводи позивача належними доказами не спростував, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, із урахуванням під час розрахунку базового місяця з моменту підвищення посадового окладу - січня 2008 року.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 12.12.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021, матеріальної допомоги для вирішення соціального-побутових питань за 2020-2021, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2021 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 12.12.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2021, матеріальної допомоги для вирішення соціального-побутових питань за 2020-2021, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки як учаснику бойових дій за 2021, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України про Державний бюджет станом на 1 січня календарного року (станом на 01.01.2020, 01.01.2021 відповідно), з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 січня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя І.С. Козачок