Справа № 320/621/22
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 січня 2023 року 320/621/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) з позовом до Боярської міської ради (код: 04054636, адреса: 08150, Київська обл., Фастівський р-н, вул. Грушевського, 39) в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Боярської міської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ОСОБА_1 від 12.08.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:020:5282 за рахунок земель комунальної форми власності Боярської міської ради;

- зобов`язати Боярську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12.08.2021 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:020:5282 за рахунок земель комунальної форми власності Боярської міської ради у порядку визначеному ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано докази у справі від сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач в порядку ст.118 Земельного кодексу України звернувся до відповідача із клопотанням від 12.08.2021 про передачу у приватну власність земельної ділянки за кадастровим номером :01:020:5282 для індивідуального садівництва, площею 0,4856 га за рахунок земель комунальної форми власності на території с. Забір`я Боярської міської громади.

Листом виконавчого комітету Боярської міської ради №02-5РЗ/49-1969,2 від 09.09.2021 позивачу було повідомлено, що клопотання було розглянуто на черговому засіданні постійної депутатської комісії з питань стратегічного сталого розвитку, містобудування, архітектури, організації публічного простору, земельних відносин, охорони навколишнього середовища, зеленого будівництва та рекреаційних зон Боярської міської ради та повідомлено, що бажана земельна ділянка перебуває у власності іншої особи.

Позивач вказує, що регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, тому відповідачем безпідставно проігноровано клопотання позивача про передачу у приватну власність земельної ділянки.

На адресу суду від Боярської міської ради Київській області надійшло клопотання, в якому заявник просить суд закрити провадження у справі, оскільки цей спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку позивач претендує на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:5282, на яку зареєстровано право власності за іншою особою, а отже існує спір про право.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та надані Боярською міською радою Київській області докази, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

Суд зазначає, що згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу вимог статті 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку та спосіб, визначений законами з питань судочинства.

За приписами статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих відносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Так, в обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, Боярська міська рада повідомила, що позивач претендує на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:5282, на яку 10.07.2021 зареєстровано право власності за іншою особою.

На підтвердження вказаного Боярською міською радою додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2022 №НВ-022, відповідно до якої 10.07.2021 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:5282 площею 0,4856 га зареєстровано право власності за ОСОБА_2 .

Також Боярською міською радою додано докази того, що на спірну земельну ділянку за кадастровим номером :01:020:5282 накладено арешт відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2021 у справі №381/2898/21.

Крім того, відповідачем до клопотання додано Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідно до якої спірна земельна ділянка за кадастровим номером :01:020:5282, площею 0,4856 га, місце розташування Київська область, Фастівський район, с. Забір`я, перебуває у приватній власності ОСОБА_2 .

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.08.2021 позивач через свого представника звернувся до голови Боярської міської ради Київської області із клопотанням про передачу у приватну власність земельної ділянки за кадастровим номером :01:020:5282 для індивідуального садівництва, площею 0,4856 га за рахунок земель комунальної форми власності на території с. Забір`я Боярської міської громади.

Листом виконавчого комітету Боярської міської ради №02-5РЗ/49-1969,2 від 09.09.2021 позивачу було повідомлено про те, що вказане питання розглядалось 07.09.2021 на черговому засіданні постійної депутатської комісії з питань стратегічного сталого розвитку, містобудування, архітектури, організації публічного простору, земельних відносин, охорони навколишнього середовища, зеленого будівництва та рекреаційних зон Боярської міської ради. Повідомлено, що відповідно до відомостей про земельну ділянку, що міститься в Державному земельному кадастрі, земельна ділянка кадастровий номер :01:020:5282 перебуває у приватній власності. Враховуючи вищенаведене та відповідно до п.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 12 Земельного кодексу України, комісією дане питання не рекомендовано до розгляду на черговій сесії Боярської міської ради.

З інформаційної довідки з Державного земельного кадастру від 18.02.2022 № НВ-022 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:020:5282, площею 0,4856 га, вбачається, що 10.07.2021 внесено запис про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Також, згідно з Інформацією про державну реєстрацію обтяжень, 16.09.2021 зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:020:5282 на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2021 у справі №381/2898/21.

Отже, суд дійшов висновку, що встановлені обставини у даній справі свідчать про наявність спору про право на земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:5282, площею 0,4856 га, що розташована Київська область, Фастівський район, с. Забір`я, оскільки вказана земельна ділянка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13, в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право цивільне, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Так, спірні правовідносини стосуються набутого ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:5282, площею 0,4856 га, що розташована за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Забір`я, на яку претендує і сам позивач.

У зв`язку з цим, даний спір не є публічно-правовим, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 (справа №810/2421/16) та від 21.11.2018 (справа № 810/293/17), постанові Верховного Суду від 12.12.2018 (справа №2-а-207/11) та в постановах Верховного Суду України від 31.01.2017 (справа №21-1237а16) та від 20.09.2017 (справа №814/3454/14).

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248 КАС України суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/621/22 за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

3. Копію даної ухвали видати (надіслати) учасникам процесу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Панченко Н.Д.