Справа № 461/3845/22
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3845/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.

за участю: секретаря судового засідання Кухар Р.В.,

представника позивача Брегей І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Львівської митниці Державної митної служби України (адреса місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду з позовом до Львівської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0550/20900/22 від 05.07.2022 року, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0550/20900/22 від 05.07.2022 року, стягнути суму судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що постановою в.о. заступника начальника-начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці ОСОБА_2 від 05.07.2022 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 081 298,76 грн., оскільки ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності, згідно спірної постанови за статтею 485 МК України, полягає у неправильному зазначенні в поданій в митній декларації коду товару, згідно УКТ ЗЕД. Представник позивача вказує, що притягнення особи до відповідальності за ст. 485 МК України можливе лише у разі встановлення умислу особи на внесення неправдивих відомостей до митної декларації. Тобто сам по собі факт неправильного зазначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно із статтею 485 МК України. Також зазначає, що а ні в протоколі про порушення митних правил №0550/20900/22 від 02.06.2022 року, а ні в постанові №0550/20900/22 від 05.07.2022 року відповідач не посилається на факт заявлення позивачем неправдивих відомостей про товар, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації про товар, що підлягав декларуванню. Код УКТЗЕД на трактор колісний уповноважений відділ митниці визначив лише за результатами перевірки, що і стало підставою для складання протоколу. Жодних інших порушень чи невідповідностей при митному оформленні транспортного засобу митницею не виявлено: ні щодо року випуску і вартості автомобіля, ні щодо доданих до МД №UA209120/2022/012786 документів. 13.05.2022 року, позивачем надано відповідачу експертний висновок Івано-Франківської Торгово-промислової палати №В-145 від 13.05.2022 року. Згідно даного висновку експертом фактично підтверджений заявлений позивачем код згідно з УКЗЕД- на товар: Трактор колісний, призначений для використання в лісовому господарстві, марки TIMBERJACK FMG 1210- 1 шт., ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_2 , обладнаний дизельним двигуном, об`ємом 5900 см3, потужністю 96кВт/112 к.с., був у використуванні, календарний рік випуску 1994 рокуц, Уу комплекті з гідроманіпулятором, призначений для лісогосподарських та лісозаготівельних робіт (валки, обрізання сучків, гілок на лісосіці), не призначений для військового використання. Тобто, визначення позивачем коду товару здійснювалося з урахуванням нормативних вимог, що свідчить про відсутність умислу у його діях. Однак, відповідачем прийнято оскаржуване рішення без залучення експертної установи, чи звернення до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення. На підставі наведеного, позивач вважає, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №0550/20900/22 від 05.07.2022 року прийнята необґрунтовано, тобто без повного дослідження обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.08.2022 року поновлено позивачу ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду із адміністративним позовом про скасування постанови №0550/20900/22 від 05.07.2022 року та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а сторонам роз`яснено право на подачу до суду відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та визначено строк на їх подачу.

12.10.2022 року представником відповідача Львівської митниці Державної митної служби України скеровано відзив на адміністративний позов. Згідно відзиву відповідач вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими що не підлягють задоволенню. Свої заперечення обґрунтовує тим, що митним органом перед декларуванням товару, в процесі консультації було запропоновано подати митну деларацію за кодом УКТ ЗЕД 870423990, та повідмолено, що по ідентичному товару було прийнято класифікаційне рішення, яке для митних цілей є обов`язковим. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів хгідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідоковий характер. На думку митного органу, позивач, маючи інформацію, що по ідентичному товару було прийнято класифікаційне рішення, яке для митних органів є обов`язковим, та, що висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інфомраційний або довідковий характер знехтував такою, та умисно вчинив дії, які на його думку, мали переконати митний орган у правильності заявленого декларантом коду товару згідно УКТЗЕД.

10.01.2022 року представником позивача ОСОБА_3 скеровано додаткові пояснення, відповідно до яких вказано, що постановою №0550/20900/22 від 05.07.2022 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 081 298,76 грн. Вирішуючи питання щодо застосування до позивача відповідальності передбаченої ст.485 МК України у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, представник позивача просить суд врахувати Рішення Конституційного Суду України № 4-р(II)/2022 від 15 червня 2022 року, згідно якого абзац другий статті 485 Митного кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) і визначено, що він втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення. Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання, зокрема про відповідність Конституції України законів України. Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. За статтею 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Таким чином зазначене рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022 року набрало законної сили та є обов`язковим. Представник позивача вказує, що Рішення Конституційного Суду України про визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий статті 485 Митного кодексу України прийнято 15 червня 2022 року та цим Рішенням встановлено, що абзац другий статті 485 Митного кодексу України, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тому, відповідно на сьогоднішній день абзац другий статті 485 Митного кодексу України, в редакції, на час винесення оскаржуваної постанови, втратив чинність. В даному випадку не відбулось скасування норми, яка передбачала адміністративну відповідальність, шляхом прийняття закону Верховною Радою України, проте абзац другий статті 485 Митного кодексу України, за яким притягається до відповідальності позивач втратив чинність внаслідок визнання його неконституційним за рішенням Конституційного Суду України. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник позивача Брегей І.С. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 02.06.2022 року державним інспектором відділу митного оформлення Стрий митного поста Львів-південний Львівська митниця Угрин М.П, складено протокол про порушення митних правил №0550/20900/22 відносно керівника ТзОВ Транс Еко ОСОБА_1 ./а.с.14-16/.

З вказаного протоколу про порушення митних правил вбачається, що в результаті зміни коду товару згідно з УКТ ЗЕД із на митні платежі збільшилися на 360432,92 грн., у зв`язку з чим інспектором зроблено висновок про наявність у діях позивача ознак порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України, які полягають у заявленні у митній декларації №UA209120/2022/012786 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Постановою в.о. заступника начальника-начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Приходько Ю.Б. від 05.07.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 081 298,76 грн./а.с.17-19/.

З вказаної постанови вбачається, що 12.05.2022 року з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг на митну територію України товару Трактор колісний, призначений для використання в лісовому господарстві, марки TIMBERJACK FMG 1210- 1 шт.; ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_2 , обладнаний дизельним двигуном, об`ємом 5900 см3, потужністю 96кВт/112 к.с., бувший у користуванні, календарний рік випуску 1994 року, у комплекті з гідроманіпулятором, призначений для лісогосподарських та лісозаготівельних робіт, потребує значних ремонтно відновлювальних робіт, не призначений для військового використання, виробник Timberjack Oy, торгова марка Timberjack, країна виробництва Фінляндія надійшов з Республіки Польщі від ОСОБА_4 (продавець) на адресу ТзОВ Транс Еко (покупець), декларантом, керівником ТзОВ Транс Еко ОСОБА_1 , надано до відділу митного оформлення Стрий митного посту Львів-південний Львівської митниці, шляхом електронного декларування митну декларацію №UA209120/2022/012786.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення задекларованого у МД №UA209120/2022/012786 ОСОБА_1 подані наступні документи: комерційний інвойс, документ, що використовується в міжнародній практиці замість зовнішньоекономічного договору від 05.05.2022 року б/н, автотранспорту накладну серії 450522 від 06.05.2022 року; декларацію про походження товару б/н від 05.05.2022; рахунок фактуру про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги №80 від 10.05.2022 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №01 від 29.04.2022 року; документ про надання послуг митного брокера №23 від 06.05.2022 року; договір про перевезення №29/04-01 від 29.04.2022 року; копію митної декларації країни відправлення 22PL311010Е0177543 від 06.05.2022 року.

12.05.2022 року посадовою особою відділу митного оформлення Стрий митного посту Львів-південний Львівської митниці, в рамках виконання митних формальностей до підрозділу митниці, уповноваженого на контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД направлено запит №28/7.4-28-11-01/50 щодо вирішення питання класифікації товару, задекларованого у митній декларації №UA209120/2022/012786.

За результатами опрацювання даного запиту уповноваженою посадовою особою відділу класифікації товарів Львівської митниці винесено Рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022, відповідно до якого визначено ввезений позивачем товар Трактор колісний, призначений для використання в лісовому господарстві, марки TIMBERJACK FMG 1210- 1 шт; ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_2 , обладнаний дизельним двигуном, об`ємом 5900 см3, потужністю 96кВт/112 к.с., бувший у користуванні, календарний рік випуску 1994. У комплекті з гідроманіпулятором. Призначений для лісогосподарських та лісозаготівельних робіт. Потребує значних ремонтно відновлювальних робіт. Не призначений для військового використання. Виробник Timberjack Oy. Торгова марка Timberjack. Країна виробництва Фінляндія, заявлений до митного оформлення за митною декларацією UA209120/2022/012786 від 12.05.2022 року за кодом згідно УКЗЕД, класифіковано, як: транспортний засіб (типу форвардер) марки TIMBERJACK FMG 1210, ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_2 . Обладнаний дизельним двигуном, об`ємом 5900 см3, потужністю 96кВт/112 к.с. Бувший у користуванні, календарний рік випуску 1994. Вантажопідйомність становить 12000 кг, маса у разі максимальносго навантаження 23700 кг. Обладнаний самонавантажувальним пристроєм. Транспортний засіб призначений для перевезення до лісоматеріалів. Виробник Timberjack Oy. Торгова марка Timberjack, за кодом товару згідно УКЗЕД (ставка мита-10%, ПДВ-20%, акцизний податок 1,65 EUR/1см3).

Згідно службової записки управління митних платежів, митної вартості та митно тарифного регулювання ЗЕД від 02.06.2022 №796/7.4-15/44 різниця між заявленими за митною декларацією №UA209120/2022/012786 від 12.05.2022 року митними платежами та платежами з урахуванням класифікаційного рішення від 24.05.2022 №KT-UA-2022 становить 360 432,92 грн.

ОСОБА_1 у своєму поясненні від 02.06.2022 року зазначив, що здійснював декларування товару у відповідності з товаросупровідними документами та висновком Івано-Франківської торгово-промислової палати №В-145 від 13.05.2022 року.

Разом з тим, листом Львівської митниці від 13.06.2022 року №7.4-2-28-10-01/13/11415 у відповідь на лист звернення керівника ТзОВ Транс Еко ОСОБА_1 серед іншого повідомлено, що ...у відповідності до пункту 5 ст.69 МК України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо

Як вбачається з договору купівлі продажу транспортного засобу від 05.05.2022 року, укладеним між Здіславом Грабовським та ТРАНС ЕКО Львівська область, предметом договору є транспортний засіб марки Timberjack, 1994 року, номер двигуна: НОМЕР_3 , вага 11700, номер кузова: НОМЕР_2 , двигун по ремонту: електроніка, реєстраційний номер:країна походження Фінляндія./а.с.21/.

Відповідно до міжнародної товарно транспортної накладної CMR A№450522, відправником транспортного засобу лісогосподарський трактор для трелювання та транспортування лісу марки Timberjack, 1994 року, реєстраційний номер кузова: НОМЕР_2 є Здіслав Грабовський та одержувачем Транс ЕКО Львівська область /а.с.23/.

З копії митної декларації країни відправлення 22PL311010Е0177543 від 06.05.2022 року вбачається, що відправником транспортного засобу лісогосподарський трактор для трелювання та транспортування лісу марки Timberjack, 1994 року, реєстраційний номер кузова: НОМЕР_2 є Здіслав Грабовський та одержувачем Транс ЕКО Львівська область /а.с.23/.

В графі 33 митної декларації вказано код даного товару відповідно до УКТЗЕД , що класифікується як трактори для сільськогосподарських робіт та трактори для лісового господарства, колісні, що використовувалися (ставка мита-10%, ПДВ -20%).

Згідно експертного висновку №В-145 від 13.05.2022 року, код згідно з УКЗЕД- на товар: трактор колісний, призначений для використання в лісовому господарстві, марки TIMBERJACK FMG 1210- 1 шт., ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_2 , обладнаний дизельним двигуном, об`ємом 5900 см3, потужністю 96кВт/112 к.с., був у використуванні, календарний рік випуску 1994. У комплекті з гідроманіпулятором. Призначений для лісогосподарських та лісозаготівельних робіт (валки, обрізання сучків, гілок на лісосіці). Не призначений для військового використання. /а.с.28- 29/.

Згідно з частиною першою статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Правовий аналіз змісту наведених норм права дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у більшому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Аналізуючи зміст ст. 485 МК України, суд приходить висновку, що склад правопорушення, викладений у даній нормі, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 757/58377/16-а, касаційне провадження №К/9901/32161/18).

У відповідності до положень ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 Митного кодексу України, митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом. декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 Митного кодексу України.

В силу вимог ч. 3 ст. 335 Митного кодексу України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до ст. 53 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

За приписами ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

На виконання вимог даної норми, позивач надала відповідачу усі наявні точні відомості згідно наданих їй документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товару.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про порушення митних правил №0550/20900/22 від 02.06.2022 року та постанова №0550/20900/22 від 05.07.2022 року не містить посилань на факт заявлення ОСОБА_1 неправдивих відомостей про товар, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації про товар, що підлягав декларуванню. Код УКТЗЕД на трактор колісний уповноважений відділ митниці визначив лише за результатами перевірки, що і стало підставою для складання протоколу. Жодних інших порушень чи невідповідностей при митному оформленні транспортного засобу митницею не виявлено: ні щодо року випуску і вартості автомобіля, ні щодо доданих до МД №UA209120/2022/012786 документів.

Відповідно до частин 1 - 6 статті 69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Отже, наведені положення МК України передбачають, що контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі чого митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Таким чином, заявлення у митній декларації невірного коду товару згідно з УКТ ЗЕД є підставою для самостійної класифікації товару органом доходів і зборів та саме по собі не призводить до звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Судом встановлено, що 13.05.2022 року, позивачем надано відповідачу експертний висновок Івано-Франківської Торгово-промислової палати №В-145 від 13.05.2022 року.

Згідно експертного висновку №В-145 від 13.05.2022 року код згідно з УКЗЕД- на товар: трактор колісний, призначений для використання в лісовому господарстві, марки TIMBERJACK FMG 1210- 1 шт., ідентифікаційний (VIN) № НОМЕР_2 , обладнаний дизельним двигуном, об`ємом 5900 см3, потужністю 96кВт/112 к.с., був у використуванні, календарний рік випуску 1994. У комплекті з гідроманіпулятором. Призначений для лісогосподарських та лісозаготівельних робіт (валки, обрізання сучків, гілок на лісосіці). Не призначений для військового використання.

Таким чином, визначення позивачем коду товару здійснювалося з урахуванням нормативних вимог, що свідчить про відсутність умислу у його діях.

Крім того, відповідно до п.9 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів №650, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі:виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що Львівською митницею Державної митної служби залучено експертну установу, чи що відповідач звертався до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення при прийнятті оскаржуваної постанови.

Склад передбаченого статтею 485 МК України правопорушення передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення стосовно митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу. Відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За даних обставин у діях ОСОБА_5 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел та протиправна мета, а тому відсутній і ознаки цього правопорушення.

Вказані правові позиції закріплені в т.ч. у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду в справі №857/4723/19 від 21.05.2019р. та Шостого апеляційного адміністративного суду в справі №760/21170/18 від 18.04.2019р.

Абзац другий статті 485 Кодексу в контексті створення ним передумов для недопущення надмірного втручання у право власності особи з метою забезпечення справедливого балансу між вимогами публічного інтересу в захисті митних інтересів та митної безпеки України, з одного боку, та захистом права власності особи - з іншого, Конституційний Суд України дійшов висновку, що зазначений припис статті 485 Кодексу не забезпечує бажаної гнучкості в діях та рішеннях органу державної влади під час визначення розміру штрафу щодо правопорушника з урахуванням усіх обставин справи. Тому внаслідок застосування оспорюваного припису статті 485 Кодексу не забезпечується справедливий баланс між вимогами публічного інтересу та захистом права власності особи, а сам цей припис є нормативним підґрунтям для надмірного втручання в гарантоване Основним Законом України право власності.

За наведених обставин, абзац другий статті 485 Кодексу суперечить частинам першій, четвертій статті 41 Конституції України та рішенням Конституційного суду України № 4-р(II)/2022 від 15.06.2022 справа № 3-321/2019(7780/19, 91/21) абзац другий статті 485 Митного кодексу України визнаний неконституційним визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) і визначено, що він втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.

Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання, зокрема про відповідність Конституції України законів України.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

За статтею 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином зазначене рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022 набрало законної сили та є обов`язковим.

В пункті 4 рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 №15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) зокрема зазначено, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З аналізу положень законодавства слідує, що підставою для втрати чинності закону у цілому або його частин є визнання єдиним органом законодавчої влади - Верховною Радою України - такого закону або його окремих положень такими, що втратили чинність, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні - Конституційним Судом України, оскільки його рішення належить сприймати як загальнообов`язковий правовий акт, який діє на усій території України та є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами права. І оскільки і в першому і в другому випадку правовими наслідками є втрата законом чи його частиною чинності, втрата чинності законом (чи частини закону) внаслідок визнання їх неконституційними є тотожними набранню чинності законом, яким скасовується відповідальність.

Тобто у обох випадках у особи з`являється право бути не притягнутим до відповідальності та уникнути негативних наслідків.

Водночас, Конституційний Суд України вказав, що враховує те, що визнання неконституційним абзацу другого статті 485 Митного кодексу України унеможливить притягнення до відповідальності осіб за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

КСУ зазначив, що Верховна Рада України з дня ухвалення цього Рішення, але не пізніше шести місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, має привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Станом на 15.12.2022 року, Верховна Рада України не привела нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Таким чином, враховуючи, що Рішення Конституційного Суду України про визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий статті 485 Митного кодексу України прийнято 15 червня 2022 року та цим Рішенням встановлено, що абзац другий статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, відповідно станом на момент розгляду справи судом абзац другий статті 485 Митного кодексу України втратив чинність.

Суд зазначає,що в даному випадку не відбулось скасування норми, яка передбачала адміністративну відповідальність, шляхом прийняття закону Верховною Радою України, проте абзац другий статті 485 Митного кодексу України, за яким притягається до відповідальності позивач втратив чинність внаслідок визнання його неконституційним за рішенням Конституційного Суду України.

Як наслідок суд дійшов висновку, що накладення на позивача санкції у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, становить надмірне втручання в гарантоване Основним Законом України право власності, яке не забезпечує справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й фундаментальними правами позивача захисту права власності, тому постанова в справі про порушення митних правил № 0550/11000/22 від 05 липня 2022 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1 081 298, 76 грн. підлягає скасуванню.

Згідно службової записки управління митних платежів, митної вартості та митно тарифного регулювання ЗЕД від 02.06.2022 №796/7.4-15/44 різниця між заявленими за митною декларацією №UA209120/2022/012786 від 12.05.2022 року митними платежами та платежами з урахуванням класифікаційного рішення від 24.05.2022 №KT-UA-2022 становить 360 432,92 грн.

З положень спільного наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" (далі - Наказ № 142/5/2092) (Розділи IV. Вимоги до оцінки КТЗ; V. Технічний огляд КТЗ) вбачається, що при здійсненні оцінки колісних транспортних засобів обов`язково проводиться огляд таких транспортних засобів.

Відповідачем не дотримано вимог Методики, не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Зазначена службова записка митного органу не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу, оскільки не враховує інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень, тому вона не є належним доказом у справі про порушення митних правил.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду України у справі №725/1583/17 у постанові від 14.05.2020 зазначив, що відомості зазначені у службовій записці є інформативними і не можуть бути повністю достовірними.

Таким чином, жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів суду не надано.

З огляду на викладене та рішення Конституційного Суду України № 4-р(II)/2022 від 15 червня 2022 року, колегія суддів дійшла висновку про протиправність постанови в справі про порушення митних правил №0550/11000/22 від 05 липня 2022 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1 081 298,76 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду, серед іншого, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів, Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованихпрезумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що під час розгляду справи відповідачем не було з`ясовано наявність прямого умислу та протиправної мети, які є обов`язковими ознаками суб`єктивної сторони правопорушення передбаченого статтею 485 МК України. Справа була розглянута формально, суб`єктивно та без врахування правил передбачених ст. 489 МК України.

Згідно ст. 489 МК України обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, а саме: посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті випливає, що у постанові повинно бути обґрунтовано і вмотивовано юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил зокрема є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 3 частини 3ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку наведеним, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 не мав умислу уникати сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому позов як обґрунтований і доведений підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Львівської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 139, 243-246,250, 268,286,293 КАС України, ст.ст. 50-51, 55, 215, 291-292, 295, 351-352, 354, 485 МК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил № 0550/20900/22 від 05 липня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мисько Х.М.