Справа № 140/5048/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/5048/22 пров. № А/857/15514/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Кушнерика М.П.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 140/5048/22 (суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить, визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.01.2022 року винесений головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради Кортоусом С.С.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил виданий з порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI. Вважає, що позивач не є суб`єктом містобудування, тобто особою, яка будує або збудувала об`єкт будівництва, вона не здійснювала реконструкцію квартири, тому вона не може бути притягнута до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності, а також не може бути особою, якій може бути видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Крім того, у приписі не вказано, які саме заходи необхідно вчинити позивачу для усунення виявлених порушень у відповідності до вимог чинного законодавства.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27 січня 2022 року, виданий ОСОБА_1 головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради Кортоусом С.С.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області, з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає доводи аналогічні до доводів відповідача у відзиві на позовну заяву, а саме те, що пунктом 1 частини першої статті 34 Закону № 3038-VI, пунктом 5 Порядку № 466 передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Частиною другою статті 36 Закону № 3038-VI забороняється виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а частиною восьмою статті 39 цього Закону визначено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. На підставі акту перевірки, 27.01.2022 винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та складено протокол про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постановою по справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2022 № 5 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1, 5, 9 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача адвокат Свередюк Ю.А. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам ст. 242 КАС, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2011 позивач придбала квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 42,9 кв.м., у тому числі житловою площею 27,0 кв.м.

На підставі службової записки головного спеціаліста відділу ДАБК виконкому Ісаєва М.Л. від 17.01.2022, наказу відділу ДАБК виконкому від 17.01.2022 № 6 та направлення відділу ДАБК виконкому від 17.01.2022 № 6, у період з 17.01.2022 по 27.01.2022 головний спеціаліст відділу ДАБК виконкому Кортоус С.С. провів позапланову перевірку на об`єкті: «Реконструкція квартири АДРЕСА_2 », що знаходиться за даною адресою, щодо дотримання суб`єктом містобудування замовником ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами перевірки складено акт від 27.01.2022 № 6, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснила реконструкцію квартири за адресою АДРЕСА_1 в житловому будинку, а саме: влаштувала фундамент та стіни для прибудови нового приміщення, що безпосередньо прилягає до зовнішніх стін будинку, при цьому змінилась загальна площа приміщення квартири в зв`язку зі зміною геометричних розмірів забудови. На період перевірки закінчений будівництвом об`єкт експлуатується без здачі в експлуатацію. Реконструкція квартири в житловому будинку здійснювалась без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (замовником не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК), без належно розробленої та затвердженої проектної документації. Даний об`єкт належить до об`єктів із середніми наслідками СС1, чим порушено вимоги статей 26, 31, 34, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, Порядку № 466.

На підставі вищевикладеного, головним спеціалістом відділу ДАБК виконкому Кортоусом С.С. 27.01.2022 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагав усунути виявлені порушення у відповідності до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил до 27.03.2022, у разі неможливості усунення порушень вимог чинного законодавства - привести об`єкт до попереднього стану до 27.03.2022.

Вважаючи даний припис незаконним, позивач звернувся до суду з позовом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що, відповідачем не доведено те, що саме позивач здійснила реконструкцію, тобто не є замовником, а, відтак, суб`єктом містобудування, відносно якого може бути винесений припис, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Частиною 1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3038-VІ визначені органи державного архітектурно-будівельного контролю, до яких, зокрема, належать виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду ДІАМ про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів щодо проведення перевірки, складена на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно п.п. 9, 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва та посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 14 Порядку № 533 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до положень п.п. 16, 17 наведеного Порядку № 553 від 23.05.2011 року за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Зі змісту зазначених положень вбачається, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, що містить обов`язкові до виконання вимоги та складається у випадку виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Крім того, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Колегією суддів встановлено, що позивач була присутня під час проведення перевірки та підписала акт від 27.01.2022 № 6, припис від 27.01.2022 та протокол про адміністративне правопорушення від 27.01.2022, про що свідчить її підпис у вказаних документах, при цьому, акт від 27.01.2022 № 6 був підписаний позивачем із зауваженнями такого змісту «згідна, але ніякі будівельні роботи не виконувала».

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного припису від 27.01.2022 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил стали висновки акта від 27.01.2022 № 6.

Як зазначено у вищевказаному акті, що здійснено реконструкцію квартири за адресою АДРЕСА_1 , у графі «Замовник» вказано ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що поняття замовника визначено у пункті 4 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI, де вказано, що це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до пункту у частини першої статті 1 Закону № 3038-VI будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Відповідно до статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно із ч.1 ст. 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.

Пунктом 1 ч.1 ст.34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 ст. 34 Закону № 3038-VI установлено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Згідно з ч.8 ст. 39 Закону № 3038-VI експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.п 2,5 Порядку № 466 будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

За визначеннями, наведеними у пунктах 3.2, 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.06.2014 № 163) будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва; реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Як встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2011 ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 42,9 кв.м., у тому числі житловою площею 27,0 кв.м.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 16.01.2012, квартира складається: з 2 кімнат, житловою площею 27,0 кв.м.; кухні, площею 6,8 кв.м.; коридорів, площею 2,4 кв.м. та 4,2 кв.м.; вбудованої шафи 2,5 кв.м.; загальна площа квартири 42,9 кв.м.

Під час перевірки, позивач зазначив про те, що вона ніколи не здійснювала будь-яких дій з реконструкції або переобладнання квартири, та використовує її в тому стані, в якому придбала, та у відповідності до технічного паспорту.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ані акт перевірки, ані оскаржуваний припис не містять встановлених відповідачем обставин, на підставі яких останній дійшов висновку, коли це будівництво було здійснено, а також, що вказане будівництво є самочинним та яка особа його здійснила.

Крім того, Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція стосовно того, що поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитися як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації (справи № К/800/145/17 № 355/818/17 та № 21-433а13).

Таким чином, обов`язок введення об`єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об`єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб`єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов`язок, не ввели об`єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

А тому, колегія суддів вважає, що відповідальність за вчинені порушення має нести та особа, яка безпосередньо і здійснювала вказані роботи по прибудові та реконструкції вказаної квартири. Оскільки контролюючим органом вказану особу не встановлено, то колегія суддів вважає, що зазначені порушення не можуть бути покладені на позивача.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 140/5048/22, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула