Справа № 160/4363/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2023 року Справа № 160/4363/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -
Представник ОСОБА_1 - Меламед Вадим Борисович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича, в якому з урахуванням уточнення просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича стосовно здійснення розрахунку суми боргу, що підлягає виплаті ОСОБА_1 , без обов`язкового врахування індексації/автоматичного перерахунку боргу пенсії на момент її виплати (на 01.2021 року) та здійснення розрахунку компенсації втрати частини доходів на борг щомісячної пенсії, в який відповідач протиправно не включив розрахунок компенсації на суму індексації/автоматичного перерахунку пенсії;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області стосовно не здійснення ним розрахунку суми боргу щомісячної пенсії, що підлягає виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням її індексації/автоматичного перерахунку на момент виплати, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та не здійснення ним розрахунку компенсації на частину несвоєчасно виплаченої пенсії - суми індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент виплати, яка протиправно не була нарахована відповідачем;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити розрахунок щомісячної суми пенсії, що підлягає виплаті ОСОБА_1 на виконання судового рішення, з урахуванням передбаченої законом індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент її виплати - на 01.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити розрахунок боргу за період з 07.10.2009 року по 31.08.2020 року, з урахування того, що пенсія за кожний місяць цього періоду повинна бути нарахована з врахуванням індексації/масових перерахунків та складати 4125,91 гривень за кожний місяць;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити розрахунок компенсації на несвоєчасно виплачену пенсію за період з 07.10.2009 року по 31.01.2021 року і розрахунок компенсації включити в суму боргу - суму індексації/масових перерахунків за кожний місяць;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області сплатити ОСОБА_1 протягом 10 днів суму боргу, з урахуванням індексації і компенсації втрати частини доходів за винятком сплачених сум.
- стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області кошти в сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких, відповідач здійснив розрахунки пенсії позивачу за період з 01.07.2010 року до 31.01.2021 рік у спосіб не передбачений у Законі України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії було повернуто позивачу.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 року апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2022 року по справі №160/4363/22 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.11.2022 року адміністративну справу №160/4363/22 було передано судді Серьогіній О.В.
повідомлення №0400-010306-8/116044 від 01.09.2021 року разом із копією
розрахунку заробітку для обчислення, копією розрахунку стажу та рішення
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін з 09.12.2022 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
21.12.2022 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, який за змістом аналогічний тому, що надійшов на електронну адресу суду 13.12.2022 року.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 року у справі № 160/13043/19 позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення пенсії ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.06.2019 року №338 про відмову у поновленні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року у справі № 160/13043/19 Головним управлінням поновлено виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні - 928,81 грн. х (21,47862 - сума коефіцієнтів заробітної плати) : 12 (кількість місяців заробітної плати) = 1662, 47 грн. - середньомісячний заробіток для обчислення. 1662,47 грн. х 0,43763 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35) = 727,55 грн.

Так розмір пенсії з 01.07.2020 становить:

Основний розмір пенсії - 727,55 грн.;

Доплата до прожиткового мінімуму - відповідно до ст.28, ч.1, абз.1 (1312,00 грн.) - 584,45 грн.;

Доплата за понаднормовий стаж - відповідно до ст.28, ч.І, абз. 2 за (7 років) - 50,93 грн.;

Доплата до мінімальної пенсійної виплати (1712,00 грн.) - 349,07 грн.;

Загальний розмір пенсії з надбавками - 1712,00 грн.

Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії від 31.08.2020 року з 01.12.2020 року розмір пенсії збільшився до 1769,00 грн. зі збільшенням мінімальної пенсійної виплати.

Позивач, не погодившись із проведеними відповідачем розрахунками пенсії та заборгованості, 18.08.2021 року звернувся до відповідача із заявою про виправлення/роз`яснення розрахунку та виплату пенсії у розмірі, визначеному на момент здійснення виплати, з врахуванням індексації і компенсації втрати частини доходу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.09.2021 року №0400-010306-8/116044 позивачу повідомлено наступне. Заробітна плата згідно статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначається наступним чином: 928,81 (середня заробітна плата (дохід)) х (21,47862 (сума коефіцієнтів заробітної плати) : 12 (кількість місяців заробітної плати) = 1,78989 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення) = 1662,47 - середньомісячний заробіток для обчислення. Також вказаний лист надісланий представнику позивача разом із розпорядженням про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при обчисленні та протокол розрахунку розміру пенсії, розрахунок стажу та заробітку.

Не погоджуючись із розрахунком пенсії, а саме виплату пенсії у розмірі, визначеному на дату припинення виплати та не врахування індексації і компенсації втрати частини доходу, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та на 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 1058 перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 27 закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях, Кс - страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

Згідно із частиною 1 ст. 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток мінімального розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.

Згідно рішення №95 від 02.09.2020 року позивачу відповідно до приписів ч. 1 ст. 28 Закону 1058, враховано доплату до прожиткового мінімуму.

Згідно із частиною 1 статті 42 Закону 1058 (яка діяла до 11.10.2017 року) пенсії, призначені за цим Законом, індексувалися відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Індексація пенсії проводилася відповідно до Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-ІV «Про індексацію грошових доходів населення». З метою реалізації цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (із змінами) (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 2 Порядку, індексації підлягали грошові доходи громадян, отримані в гривнях на території України, які не мали разового характеру, зокрема, пенсії.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що до об`єктів індексації, не відносяться, зокрема, соціальні виплати, які визначаються від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України № 1058-ІV; додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму).

Відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року позивачу поновлено виплату пенсії з 07.10.2009 року. Розмір пенсійної виплати обчислено з урахуванням статті 28 Закону № 1058.

Отже, будь яких інших зобов`язань вказане рішення не містить, крім зобов`язання поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому пенсія позивачу була поновлена в мінімальному розмірі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим позивачем в позові.

Оскільки розмір пенсійної виплати позивача обчислено з урахуванням статті 28 Закону № 1058, пенсійна виплата не є об`єктом індексації та індексації не підлягала.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-УІІІ частину 1 статті 42 Закону № 1058 виключено та внесено зміни до частини 2 статті 42 Закону № 1058, а саме, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача стосовно здійснення розрахунку суми боргу, що підлягає виплаті ОСОБА_1 , без обов`язкового врахування індексації/автоматичного перерахунку боргу пенсії на момент її виплати (на 01.2021 року) та визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним розрахунку суми боргу щомісячної пенсії, що підлягає виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням її індексації/автоматичного перерахунку на момент виплати, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та не здійснення ним розрахунку компенсації на частину несвоєчасно виплаченої пенсії - суми індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент виплати, яка протиправно не була нарахована відповідачем, є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050 - III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок № 159) сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Системний аналіз Порядку, дає змогу зробити висновок, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 18.11.2014 року у справі №21-518а14, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України № 2050 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

У постанові від 21.05.2014 року у справі №6-43цс14 Верховний Суд України зазначив, що за наявності визначених Законом України № 2050 умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Тобто, коли суми нараховуються рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Таким чином, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів.

Позивач просить стягнути компенсації втрати частини грошових доходів на несвоєчасно виплачену пенсію по пенсійній справі на суму щомісячних пенсій починаючи з 07.10.2009 року.

Враховуючи те, що вказав відповідач у відзиві, а саме на виконання рішення суду у справі №160/13043/19 Головним управлінням за період з 07.09.2009 року по 31.08.2020 року нараховано доплату по пенсії у розмірі 143 127, 47 грн., яка була включена в відомості на виплату пенсії в вересні 2020 року через поштове відділення 49051, що підтверджується копіями відривних талонів за вересень 2020 року. Нараховані суми пенсії, з урахуванням вказаної доплати, отримані позивачем в поштовому відділенні 49051 в січні 2021 року.

Враховуючи викладене, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року набрало законної сили 25.06.2020 року, тому а нарахована пенсії відповідачем була включена в відомості на виплату пенсії у вересні 2020 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів за період з 25.06.2020 року по 01.09.2020 року.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 25.06.2020 року по 01.09.2020 року за несвоєчасно виплачену пенсію є протиправними, тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 25.06.2020 року по 01.09.2020 року за несвоєчасно виплачену пенсію на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі №160/13043/19.

Щодо позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн., суд виходить з наступного.

Статтею 56 Конституції України проголошено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За приписами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в у п. п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, позивачем не надано жодних доказів, які б обґрунтовували факт наявності втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, та як наслідок підтверджували наявність моральної шкоди, що в свою чергу свідчить про неналежність її підтвердження.

Позивачем не доведено, що затримка виплати пенсії на декілька місяців призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Таким чином, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача сплатити ОСОБА_1 протягом 10 днів суму боргу, суд зазначає про таке.

Статтею 371 КАС України визначено категорії адміністративних справ, рішення по яких виконуються або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання рішення, у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 ч.1 цієї статті (п.1 ч.2 ст.371 КАС України).

Оскільки рішення суду у даній справі носить зобов`язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, то дія п.1 ч.1 ст.371 КАС України на дані правовідносини не розповсюджується.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням наведеного, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 992,40 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 744,30 грн.

Згідно частиною 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 72-90, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 25.06.2020 року по 01.09.2020 року за несвоєчасно виплачену пенсію.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів за період з 25.06.2020 року по 01.09.2020 року за несвоєчасно виплачену пенсію на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі №160/13043/19.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 744,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна