Справа № 576/558/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 р.Справа № 576/558/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Сапон О.В., вул. Спаська, 32, м. Глухів, Глухівський, Сумська, 41400, повний текст складено 20.06.22 року по справі № 576/558/22

за позовом ОСОБА_1

до Київської митниці Державної митної служби України

про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби України (далі - відповідач) в якому просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України про порушення митних правил №5430/10000/21 від 17.02.2022 за ч. 4 ст. 469 Митного Кодексу України (далі - МК України);

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення;

- стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2022 у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що в протоколі від 08.12.2021, який був складений відносно апелянта та в подальшому в постанові про порушення митних правил №5430/10000/21 вказано, що транспортний засіб був ввезений ОСОБА_1 , який ідентифікований за паспортом громадянина України НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , інші ідентифікаційні дані відсутні. Проте паспорт позивача має серію НОМЕР_2 та виданий Глухівським МС УДМС України в Сумській області 16 квітня 2015, місце реєстрації зазначено: АДРЕСА_2 . Крім того, зазначив, що ні в протоколі, ні в постанові, ні у власних поясненнях відповідача, які викладені у відзиві на позов не зазначено, а в судовому засіданні в суді першої інстанції не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулась передача транспортного засобу. Вказав, що 17.01.2022 на адресу заступника начальника Київської митниці Андрія Михалевича, в порядку ст. 498 МК України, було направлено клопотання відповідно до якого позивач повідомляв, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, він з 17.01.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Глухівської міської ради, надавши при цьому відповідні підтверджені документи. Вказане клопотання було направлено на офіційну електронну скриньку Київської митниці. Жодної відповіді на зазначене клопотання позивач вчасно не отримував, про розгляд справи належним чином повідомлений не був.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2022 є законним, обґрунтованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Сторони в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду повідомлені відповідно до положень ст. 268 КАС України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорено сторонами.

17.02.2022 постановою заступника начальника Київської митниці Михалевича А. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України. Так, відповідно до цієї постанови інформації транспортний засіб марки VOLKSWAGEN SHARAN ввезений на митну територію України 04.11.2018 ОСОБА_1 в зоні діяльності Львівської митниці Держмитслужби в режимі транзит терміном до 10 діб та повинен був доставлений у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України. Однак, позивач без дозволу митного органу передав у користування вказаний транспортний засіб, який перебував під митним контролем, іншій особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим „транзит, чим порушив вимоги ст. 380 МК України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною першою статті 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За правилами ч. 1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 4 ст. 469 МК України передбачено адміністративну відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Матеріалами справи встановлено, що позивач був притягнутий до відповідальності правомочним органом, постанова про порушення митних правил №5430/10000/21 винесена заступником начальника Київської митниці Михалевичем Андрієм з дотриманням вимог наказу Міністерства фінансів України №652 від 31.05.2012 „Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил, а не зазначення по- батькові в постанові особи, яка винесла цю постанову, жодним чином не нівелює можливості її ідентифікувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

За правилами ч. 2 цієї статті про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на різницю між «повідомленням» і «надісланням повідомлення» та приходить висновку, що використання будь-якого із способів повинно мати наслідком доведення до відома /сповіщення особи про розгляд відносно неї справи.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Встановлення обов`язку завчасного повідомлення обумовлено необхідністю надання особі, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Митного кодексу України містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також зважає на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

З матеріалів справи вбачається, що Київська митниця відправила лист від 21.01.2022, ОСОБА_1 , в якому зазначалось, що повторний розгляд справи відбудеться 17.02.2022, однак доказів отримання даного листа на дату розгляду адміністративної справи митний орган не мав. Відповідно до трекінга Укрпошти лист №461 починаючи з 26.01.2022 знаходився в точці доставки. 28.01.2022 відправлення не вручене.

Як наслідок, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови посадовою особою Київської митниці не було надано належної оцінки щодо наявності підстав для розгляду справи про порушення митних правил №5430/10000/21 без участі ОСОБА_1 , зважаючи на відсутність інформації про належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідачем не були порушені вимоги щодо належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи.

Доказів навмисного уникнення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, участі у розгляді справи про порушення митних правил матеріали справи не містять та відповідачем таких не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що справа про порушення митних правил була розглянута за відсутності особи, яка притягалася до відповідальності, без належного її сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, тобто, з порушенням вимог, встановлених ст. 526 МК України. Внаслідок цього, позивача було позбавлено можливості реалізувати свої права визначені ст. 498 МК України, зокрема позивача позбавлено можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись послугами адвоката, а також порушено принципи змагальності та повноти розгляду справи.

При цьому, порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення владних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюється розгляд справи про порушення митних правил, є істотним, а не формальним порушенням процедури.

Вищезазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.06.2018 №806/2554/16, від 29.03.2019 по справі №502/1664/16-а, які в силу положень ч.5 ст.242КАСУкраїни мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Судом встановлено, що відповідачем не було дотримано процедури розгляду справи про порушення митних правил щодо позивача. Відповідачем не надано жодних доказів належного повідомлення позивача чи його захисника про дату, час та місце розгляду справи, як наслідок допущено порушення прав позивача передбачених ст. 498 МК України та є підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята без дотримання встановленої законом процедури.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до ч. 1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2022 по справі №576/558/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил задовольнити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 09.01.2023