Справа № 120/160/23
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

10 січня 2023 р. Справа № 120/160/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, в якому позивач просить суд:

1. визнати протиправними дії адміністративної комісії Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», що виявились у розгляді та вирішенні питання щодо можливості представлення його до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у засіданні цієї комісії 29 листопада 2022 року;

2. визнати протиправним і скасувати рішення адміністративної комісії Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» від 29 листопада 2022 року про відмову у можливості представлення його до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким;

3. визнати протиправною бездіяльність адміністрації Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», що виявилась у невидачі йому галону-підтвердження після отримання моєї письмові заяви від 6 жовтня 2022 року;

4. визнати протиправною бездіяльність начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» полковника внутрішньої служби Дудоладова А. А., що виявилась у ненаданні відповіді на його письмову заяву від 6 жовтня 2022 року;

5. зобов`язати начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» полковника внутрішньої служби Дудоладова А. А. розглянути його письмову заяву від 6 жовтня 2022 року і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк;

6. визнати протиправною бездіяльність адміністрації Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», що виявилась у незабезпеченні збереження його посилки з речами від 14 лютого 2022 року (ТОВ «Нова пошта»; експрес-накладна № 4461 від 14 лютого 2022 року; фактична вага посилки - 20 кг; оголошена вартість вмісту посилки - 3 000 (три тисячі) гривень; вартість доставки посилки - 185 (сто вісімдесят п`ять) гривень; представник ГОВ «Нова пошта» - Іллєнко Г. С.);

7. стягнути з Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» на його користь грошові кошти в розмірі 3185 (три тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень в якості компенсації вартості вмісту і доставки його посилки з речами від 14 лютого 2022 року (ТОВ «Нова пошта»; експрес-накладна № 4461 від 14 лютого 2022 року; фактична вага посилки - 20 кг; оголошена вартість вмісту посилки - 3 000 (три тисячі) гривень; вартість доставки посилки - 185 (сто вісімдесят п`ять) гривень; представник ТОВ «Нова пошта» - Іллєнко Г. С.)

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Згідно із пунктом 4 частини першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина 5 статті 5 КАС України).

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Так, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача та його посадових осіб щодо розгляду заяви позивача від 6 жовтня 2022 року і похідні від них вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства як такі, що пред`явлені до суб`єкта владних повноважень у зв`язку його діями або бездіяльністю.

Водночас, враховуючи положення ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю адміністрації відповідача, яка виразилась у незабезпеченні збереження посилки з речами позивача від 14 лютого 2022 року теж підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак позовні вимоги, які стосуються питання щодо можливості представлення позивача до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у засіданні цієї комісії 29 листопада 2022 року та рішення, прийнятого за наслідком такого засідання, підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства, виходячи з наступного.

У частині 3 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким регулюються статтею 82 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Виконання судових рішень у кримінальному провадженні регулюється розділом VІІІ КПК України.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, зокрема: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що

Відповідно до частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст.107 КВК України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з частиною першою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За існуючого правового регулювання з урахуванням положень статей 82 та 539 КПК України подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким може бути заявлено органом або установою виконання покарань.

З наведеного слідує, що питання виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків щодо розгляду питання про подання до суду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а також встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності вказаних суб`єктів щодо відмови у поданні відповідного клопотання може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб зазначених органів, має свої особливості та не належить до управлінської сфери, а стосується виконання кримінального покарання.

Таким чином, суд зазначає, що перевірка наявності обставин викладених в даній позовній заяві (щодо можливості представлення позивача до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у засіданні цієї комісії 29 листопада 2022 року та рішення, прийнятого за наслідком такого засідання) вирішується в порядку кримінального судочинства, судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто Вінницьким міським судом.

За таких обставин, в межах адміністративної юрисдикції не може здійснюватися судовий контроль у цих правовідносинах, оскільки вирішення вказаних питань віднесено до компетенції районних судів, в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання, а отже у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, а має вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Подібна до даних правовідносин позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.09.2021 у справі №480/1636/20.

У зв`язку з тим, що позивач об`єднав у позовній заяві позовні вимоги, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та позовні вимоги, які належить розглядати за правилами кримінального судочинства, суд дійшов висновку про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

За приписами пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи зазначене, позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Роз`яснюючи право позивача на повторне звернення до адміністративного суду, суд звертає увагу позивача, що під таким зверненням мається на увазі звернення з позовом, що відповідає статтям 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України (в тому числі з дотриманням правил об`єдання позовних вимог).

Керуючись ст.ст. 169, 172, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна