Справа № 480/8227/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
10 січня 2023 року Справа № 480/8227/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 через представника - ОСОБА_2 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), в якому просить:
1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 статті 15 закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у повному обсязі.
2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 статті 15 закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2 календарних роки.
Ухвалою суду від 15.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 19.12.2022 вказаний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та докази поважності причин пропуску такого строку.
02.01.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення строків звернення до суду, мотивована тим, що даний позов пов`язаний з порушенням законодавства про оплату праці тому, посилаючись на ст. 233 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19.07.2022, позивач вважає, що подання позову щодо стягнення невиплаченого грошового забезпечення не обмежується будь-яким строком. При цьому, представник позивача зазначає, що впровадження воєнного стану в Україні унеможливлювало подачу заяв та звернення до суду, тому просить визнати поважною причину пропуску такого строку.
Розглянувши вказану заяву представника позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Чинним процесуальним законодавством визначено, що реалізувати своє право на звернення до суду за захистом порушених прав можливо лише в межах визначеного законом строку.
Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Таким чином, суд зазначає, що до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.
Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.
Зокрема, відповідно до ст. 233 КЗпП України в редакції Закону України № 2352-ІХ від 01.07.2022 працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001 та від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, на підставі змін, внесених до статті 233 КЗпП України Законом України №2352-ІХ від 1 липня 2022 року, строк звернення до суду з вимогами про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, слід обчислювати з моменту набрання цим Законом чинності - 19.07.2022, а тому вказаний строк закінчився 20.10.2022.
Так, звернувшись до суду з позовною заявою, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов`язати відповідача перерахувати та доплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 2 календарних роки.
Разом із тим, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.04.2022 №79, наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 04.04.2022 №92-РС позивача звільнено з військової служби.
Даний позов представник позивача направив до суду 07.12.2022, тому ним було пропущено строк звернення з даним позовом до суду.
Суд зазначає, що представником позивача як в адміністративному позові, так і в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду зазначаються норма ст. 233 КЗпП України, яка на час звернення позивача до суду, викладена в іншій редакції, про що представнику позивача зазначалося судом в ухвалі від 19.12.2022 про залишення адміністративного позову без руху.
Дана обставина не може бути визнана судом обґрунтованою та поважною, оскільки представником позивача зазначаються норми законодавства, які не є чинними на час звернення до суду.
Суд зазначає, що на час звернення позивача до суду відсутня редакція ч. 2 ст. 233 КЗпП України відповідно до якої про стягнення заробітної плати працівник має право звернутися до суду з позовом без обмеження будь-яким строком.
При цьому представником позивача не було надано суду доказів неможливості подання даної позовної заяви до суду протягом трьох місяців з дня внесення змін до КЗпП України, якими ст. 233 КзПП України викладено взагалі в іншій редакції.
Відповідно до ч. 3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Також у своїй заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача просить визнати поважними причини пропуску строків звернення з позовом до суду через введення воєнного стану в Україні.
Розглянувши дане клопотання суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки посилання щодо пропуску строку звернення до суду, в зв`язку з введенням воєнного стану не містять доводів щодо неможливості вчинення позивачем відповідних процесуальних дій щодо своєчасного оскарження дій відповідача з дотриманням встановленого законодавством строку та не підтверджені відповідними доказами, а містять лише загальні посилання на Укази Президента "Про введення воєнного стану в Україні" та "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Частиною другою статті 44 КАС України передбачено, що на учасників справи покладається обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку для звернення з позовом до суду.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовом до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд зазначає, що введення воєнного стану в Україні є загальновідомою обставиною та не потребує доказуванню, водночас позивачем не вказано які саме обставини у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перешкоджали йому звернутись до суду в межах передбаченого законом строку звернення до суду.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позову до суду здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права для звернення до суду з позовною заявою.
Відтак, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до Сумського окружного адміністративного суду з даним позовом в установлені діючим на час звернення позивача до суду строки.
Враховуючи положення частини 1 статті 121 КАС України, не надання позивачем доказів поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання поважними причини пропуску позивачем такого строку.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на викладені вище обставини, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Керуючись ст. ст. 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя А.Б. Діска