Справа № 280/9101/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 січня 2023 року Справа № 280/9101/21 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Гончаровій В.І.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача не з`явився

розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2022 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року в адміністративній справі №280/9101/21 скасовано та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Запорізькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, зобов`язано Головне управління ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром та провести виплату пенсії, з урахуванням здійснених виплат.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 19.04.2022.

Згідно матеріалів адміністративної справи 02.06.2022 позивачем отримано виконавчий лист.

27 грудня 2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 26.12.2022 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі № 280/9101/21 в якій позивач просить суд: повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про факт невиконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2022 у справі № 280/9101/21, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром та не проведення виплати пенсії з урахуванням здійснених виплат, встановити контроль за виконанням постанови суду від 19.04.2022 в адміністративній справі № 280/9101/21.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що, як йому стало відомо 23.12.2022 з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, постанова суду у справі № 280/9101/21 станом на момент надання відповіді (21.12.2022) не виконана, а саме: в протоколі за пенсійною справою від 01.12.2022 станом на 01.12.2022 зазначено: всього призначено 27 949,45 грн., але далі значиться загальний розмір пенсії за справою 20 930,45 грн. (тобто проведено обмеження пенсії максимальним розміром); відповідно до наданого розрахунку на доплату від 16.12.2022 він проведений з обмеженням пенсії максимальним розміром та не зроблений належний перерахунок та виплата пенсії з 01.04.2019 відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі № 280/1826/21 не проведена належна доплата з 01.04.2019 з розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії в сумі 18095,75 грн. відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 513/с від 02.02.20211. Відповідно до зазначеного пенсія з 01.04.2019 відповідно до розрахунку на доплату повинна бути більш ніж 18 095,75 грн., а вона станом на 01.04.2019 відповідно до розрахунку на доплату склала 9 137,45 грн.+42,75 грн. = 9 180,20 грн., тобто не донараховано приблизно 8 915,55 грн. Таким чином, на думку заявника, Головне управління ПФУ в Запорізькій області не виплачує йому частину пенсії (обмежує максимальним розміром) станом на 01.04.2019 та не проведена належна виплата пенсії з 01.09.2019 та доплата з 01.04.2019 чим порушено права ОСОБА_1 .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2023 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду та призначено заяву до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 січня 2023 року.

05 січня 2023 року від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання у відсутності особи, яка бере участь у справі, - представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та відзив на заяву. Згідно змісту відзиву представник відповідача зазначає, що рішення суду у справі № 280/9101/21 виконано в межах покладених зобов`язань. Просить у задоволенні заяви відмовити.

Розглянувши подану заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вказана норма кореспондується з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Як передбачає частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини третьої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. (ч. 6 ст. 383 статті Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2022 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у пенсійній справі № позивачу перераховано пенсію з 01.04.2019. У підсумку загальна сума пенсії позивача після перерахунку становила 15 012,75 грн.

В той же час, Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Таким чином, станом на дату перерахунку пенсії позивача, у разі застосування обмеження його розміру, мав би не перевищувати 14 970,00 грн. Таким чином, як вбачається із матеріалів справи відповідачем, під час виконання рішення суду не застосовано обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 З іншого боку, судом встановлено, що позивачу знижено розмір пенсії з 01.04.2019 з огляду на відсоткову складову розміру пенсійного забезпечення (75%). Тобто підстава зниження не є залежною від максимального розміру пенсійних виплат.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Відповідно до частини 6 статті 245 КАС України, у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 КАС України за приписами частини 1 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами частини восьмої цієї статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Суд зазначає, що зазначені норми кореспондуються з положенням частини 6 статті 245 цього Кодексу, згідно з якими у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Крім того, вказаною нормою Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі № 235/7638/16-а від 31.07.2018.

З огляду на викладе, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.241-243, 248, 383 КАС України суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала виготовлена та підписана 05 січня 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз