Справа № 360/5498/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року

м. Київ

справа № 360/5498/19

адміністративне провадження № К/9901/38139/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 360/5498/19

за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Смішлива Т. В.) від 17 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Геращенко І. В., Казначеєв Е. Г., Міронова Г. М.) від 22 вересня 2021 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Луганськ-Авто» (далі - ПрАТ) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Луганській області щодо відмови у списанні безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн як такого, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), тобто в період активної фази Антитерористичної операції на території м. Сєвєродонецька в період з червня 2014 року по січень 2015 року;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо зарахування спрямованих ПрАТ «Луганськ-Авто» на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017- 2019 років на погашення безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області списати ПрАТ «Луганськ-Авто» безнадійний податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб по території м. Сєвєродонецька в сумі 174 628,89 грн, який виник в період з червня 2014 року по січень 2015 року внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) станом на день виникнення такого боргу, скасувати пеню та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області зарахувати кошти, спрямовані ПрАТ «Луганськ-Авто» на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017- 2019 років згідно з черговістю виникнення таких зобов`язань.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковий борг позивача з орендної плати з юридичних осіб в сумі 174 628,89 грн виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов`язань за період червень 2014 року - січень 2015 року унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), тобто в період активної фази антитерористичної операції на території м. Сєвєродонецька Луганської області.

Однак відповідач всупереч вимогам Податкового Кодексу України (далі - ПК України) та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577 (далі - Порядок) відмовив у задоволені його заяви щодо списання безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю, хоча ним було надано необхідні документи, як це передбачено названими нормативно-правовими актами.

3. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року, залишено без розгляду позовну заяву ПрАТ «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо зарахування спрямованих на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017- 2019 років коштів на погашення безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн та похідними позовними вимогами про скасування пені та штрафних санкцій, нарахованих на безнадійний податковий борг, зарахування коштів на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017- 2019 років згідно з черговістю виникнення таких зобов`язань.

4. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року, відмовлено ПрАТ «Луганськ-Авто» у задоволенні позовних вимог.

5. Постановою Верховного Суду від 28 січня 2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 360/5498/19 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

6. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного від 22 вересня 2021 року, у задоволені позову відмовлено.

7. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 22 жовтня 2021 року ПрАТ «Луганськ-Авто» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного від 22 вересня 2021 року, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ «Луганськ-Авто» задовольнити в повному обсязі.

8. Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

9. 30 листопада 2021 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у Луганській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить залишити касаційну скаргу ПрАТ «Луганськ-Авто» без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного від 22 вересня 2021 року - без змін.

10. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПрАТ «Луганськ-Авто» (ідентифікаційний код 03112828, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 2-А) зареєстровано як юридична особа, як платник податків перебуває на обліку у ГУ ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління, ДПІ у м. Сєвєродонецьку (м. Сєвєродонецьк), основним видом діяльності є 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

12. До грудня 2014 року ПрАТ «Луганськ-Авто» було зареєстровано у місті Луганську.

13. Згідно інтегрованої картки платника ПрАТ «Луганськ-Авто» за платежем «орендна плата з юридичних осіб» за 2014 рік 19 лютого 2014 року позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № , у якій визначено щомісячні зобов`язання у розмірі 20 424,58 грн. При цьому до червня місяця позивач мав переплату по зобов`язанням з орендної плати, а з 15 липня 2014 року у ПрАТ «Луганськ-Авто» виникає податковий борг, який постійно збільшувався через відсутність сплати податкових зобов`язань.

14. Станом на 30 січня 2015 року на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 19 лютого 2014 року № та рішення про розстрочення грошового зобов`язання від 28 лютого 2014 року № 10-12-14-25-76, у позивача утворився податковий борг в загальній сумі 174 753,76 грн, у тому числі недоїмка в сумі 174 628,89 грн та пеня в сумі 124,87 грн.

15. Водночас судами встановлено, що у зв`язку з втратою частини первинних документів через проведення активної фази антитерористичної операції на території Луганської області сторонами не надано податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік по земельній ділянці, розташованій у місті Сєвєродонецьку.

16. Однак вказані обставини визнано представниками сторін, а тому вони додаткового підтвердження не потребують.

17. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі № 812/1261/15, яка набрала законної сили 16 березня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області до ПрАТ «Луганськ-Авто» про стягнення податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб за період червень 2014 року січень 2015 року у розмірі 174 753,76 грн - відмовлено, оскільки таке стягнення суперечить вимогам Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

18. У 2015 та 2016 роках позивачем податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) не подавались та зобов`язання не декларувались.

19. 20 лютого 2017 року позивачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № , у якій самостійно визначено річні зобов`язання з плати за землю у сумі 240 575,96 грн, у тому числі щомісячні зобов`язання у розмірі 20 048 грн.

20. За банківською випискою ПАТ «Креді Агріколь банк» по рахунку позивача 02 березня 2017 року перераховано до бюджету 12 000 грн та 8 048 грн платіжними дорученнями № 179 та № 184 відповідно з призначенням платежу «орендна плата з юридичних осіб за січень 2017 року».

21. За даними з інтегрованої картки платника податків ПрАТ «Луганськ-Авто» за платежем «орендна плата з юридичних осіб» за 2017 рік сплачені позивачем 02 березня 2017 року кошти у сумі 12 000 грн та 8 048 грн зараховані на погашення податкового боргу минулих років, а саме на погашення податкового боргу в загальній сумі 174 753,76 грн, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року.

22. Позивачем у період з 01 березня 2017 року по 30 жовтня 2017 року кошти у сумі 180 432 грн зараховано на погашення податкового боргу минулих років, а саме, на погашення податкового боргу, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року.

23. Під час зарахування коштів на погашення податкового боргу в загальній сумі 174 753,76 грн, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року, ПрАТ «Луганськ-Авто» у період з 02 березня 2017 року по 30 жовтня 2017 року нараховано пеню на податковий борг з орендної плати з юридичних осіб, який позивач вважає безнадійним податковим боргом, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

24. На підставі акта № 3296/12-32-12-06/03112828 від 27 липня 2018 року «Про результати камеральної перевірки своєчасності грошових (податкових) зобов`язань з плати за землю (орендна плата за землю) за червень-грудень 2014 року, січень-квітень 2017 року ПрАТ «Луганськ-Авто» (податковий номер 03112828)» відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення строків сплати грошового зобов`язання з орендної плати за землю.

25. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у справі № 360/2216/20, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 14 серпня 2018 року № в частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з орендної плати за землю за 2014 рік в сумі 32 168,73 грн.

26. ПрАТ «Луганськ-Авто» звернулось до Головного управління ДПС у Луганській області із заявою від 30 жовтня 2019 року № 43 про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 174 628,89 грн, до якої додало сертифікат № 828 (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України 08 жовтня 2014 року № 3645/05-4, сертифікат № 863 (висновок) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України 09 жовтня 2014 року № 3666/05-4.

27. Сертифікатом № 828 (висновком) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України 08 жовтня 2014 року № 3645/05-4, відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 ПК України Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 02 червня 2014 року для ПрАТ «Луганськ-Авто» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

28. Сертифікатом № 863 (висновком) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим Торгово-промисловою палатою України 09 жовтня 2014 року № 3666/05-4, відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України Торгово-промислова палата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 02 червня 2014 року для ПрАТ «Луганськ-Авто» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

29. Листом від 29 листопада 2019 року № 2268/10/12-32-50-08 Головне управління ДПС у Луганській області повідомило позивача про відсутність законних підстав та повноважень для визнання податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 174 628,89 грн безнадійним та прийняття рішення про його списання, оскільки за даними ІТС «Податковий блок» станом на 19 листопада 2019 року за ПрАТ «Луганськ-Авто» обліковується податковий борг з орендної плати за землю по м. Сєвєродонецьк в сумі 425 070,58 грн з датою виникнення починаючи з 30 травня 2018 року.

30. Вважаючи протиправними дії контролюючого органу щодо зарахування сплачених ПрАТ «Луганськ-Авто» у період з 01 березня 2017 року по 30 жовтня 2017 року коштів на погашення податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в загальній сумі 174 753,76 грн, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року, а також відмови у визнанні податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб у розмірі 174 628,89 грн безнадійним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

31. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що надані позивачем до заяви про списання безнадійного податкового боргу сертифікати № 828 та № 863 (висновки) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), видані Торгово-промисловою палатою України, засвідчують позивачу настання форс-мажорних обставин з 02 червня 2014 року відповідно до пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 ПК України, які регулюють розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, та відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 ПК України, які регулюють продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, що не є тотожним списанню податкового боргу.

Натомість сертифікат Торгово-промислової палати України, який звільняє від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань (як передбачено статтею 10 Закону № 1669-VII, позивачем до заяви додатково поданий не був.

32. Також суди першої та апеляційної інстанцій оцінивши надані позивачем документи, які підтверджують неможливість здійснення ПрАТ Луганськ-Авто господарської діяльності починаючи з червня 2014 року зазначили,що загалом надані представником позивача докази у своїй сукупності підтверджують неможливість ПрАТ Луганськ-Авто у період часу з липня 2014 року по грудень 2015 року здійснювати господарську діяльність та своєчасно і в повному обсязі виконувати податкові зобов`язання, що може бути підставою для визнання податкового боргу безнадійним та його списання. Однак вказані документи позивачем до податкового органу не надавались, а тому зазначеним обставинам Головне управління ДПС у Луганській області оцінку не надавало.

33. Водночас суди зауважили про відсутність підстав для здійснення списання безнадійного податкового боргу позивачу відповідно до підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 ПК України, у тому числі з врахуванням сертифікатів Торгово-промислової палати України та документів, які підтверджують неможливість здійснення ПрАТ Луганськ-Авто господарської діяльності починаючи з червня 2014 року, оскільки на час звернення з заявою від 30 жовтня 2019 року за № 43 про списання безнадійного податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року, такий податковий борг був відсутній внаслідок повного погашення коштами, що сплачені ПрАТ «Луганськ-Авто» у період з 01 березня 2017 року по 30 жовтня 2017 року та зараховані контролюючим органом згідно з положеннями пункту 87.9 статті 87 ПК України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

34. З огляду на зазначене, суди дійшли висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у списанні податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн як такого, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

35. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

36. Зокрема в доводах касаційної скарги позивач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до невірного висновку про відсутність в сертифікатах Торгово-промислової палати України посилання на статтю 101 ПК України, яка регламентує списання безнадійного податкового боргу, оскільки діючим законодавством не передбачено засвідчення суб`єктам господарської діяльності обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин окремо по кожній статті ПК України.

37. Окремо скаржник звертає увагу на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано беззаперечні докази, які доводять вплив обставин непереборної сили на можливість позивача здійснювати економічну діяльність на тимчасово окупованій території України.

38. При цьому скаржник наголошує, що суди попередніх інстанцій помилково зазначили, що такі докази не надавалися позивачем до контролюючого органу разом з заявою про списання безнадійного податкового боргу.

39. Крім того скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено, що стягнення або зарахування коштів за період з червня 2014 року по січень 2015 року протирічить чинному законодавству та постанові Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року по справі № 812/1261/15, оскільки незважаючи на ухвалення цієї постанови, відповідач продовжує облікувати наявність у підприємства податкового боргу на суму.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

40. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

41. Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

42. У відповідності до пункту 14.1.11 частини 4.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

43. Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

44. Згідно пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

45. Згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку № 577 під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Зазначена норма кореспондується з підпунктом 101.2 пункту 101.2.4 статті 101 ПК України.

46. Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

47. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

48. За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

49. Торгово-промислова палата України наділена правом лише засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини з зазначенням дати виникнення форс-мажору, тоді як права визначення є податковий борг суб`єкта господарювання безнадійним чи ні, вона не має. Такий висновок повинен надати саме відповідач, розглянувши заяву про списання податкового боргу.

50. Як вже зазначалось вище, позивач 30 жовтня 2019 року звернувся до Головного управління ДПС у Луганській області із заявою про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 174 628,89 грн, до якої додало сертифікати (висновки) Торгівельно-промислової палати України про настання обставин непереборної сили.

51. Листом Головного управління ДПС у Луганській області відмовлено у списанні безнадійного податкового боргу у зв`язку з тим, що, за даними ІТС «Податковий блок» станом на 19 листопада 2019 року за ПрАТ «Луганськ-Авто» обліковується податковий борг з орендної плати за землю по м. Сєвєродонецьк в сумі 425 070,58 грн з датою виникнення починаючи з 30 травня 2018 року.

52. Водночас за матеріалами справи надані позивачем до заяви про списання безнадійного податкового боргу сертифікати № 828, 863 (висновки) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), видані Торгово-промисловою палатою України засвідчують позивачу настання форс-мажорних обставин з 02 червня 2014 року відповідно до пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 ПК України, які регулюють розстрочення та відстрочення сплати грошових зобов`язань, та відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 ПК України, які регулюють продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

53. За правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16-а, від 12 листопада 2020 року у справі № 805/1516/17-а, від 06 квітня 2021 року у справі № 805/696/18-а, сам факт наявності у позивача такого сертифікату не є безумовною підставою для визнання податкового боргу безнадійним та його списання податковим органом. Для визнання податкового боргу безнадійним має бути встановлений (доведений) причинно-наслідковий зв`язок між виникненням податкового боргу платника та форс-мажорними обставинами. При цьому платник податку не обмежений у доказах, які він може долучити до заяви про списання безнадійного податкового боргу на підтвердження наявності обставин форс-мажору. Встановлення причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням податкового боргу, тобто визнання його безнадійним, є компетенцією суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду заяви платника податків. У разі звернення платника податку до податкового органу із заявою щодо списання безнадійного податкового боргу необхідно у кожному конкретному випадку досліджувати вплив наявності обставин непереборної сили, засвідчених відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання та на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами.

54. За результатами оцінки заяви позивача відмова у визнанні боргу безнадійним, серед іншого вмотивована відповідачем тим, що посилання в сертифікатах на пункти 100.4 і 100.5 статті 100 та пункти 102.6-102.7 статті 102 ПК України не є свідченням настання обставин непереборної сили для позивача в частині, яка стосується виконання зобов`язань зі сплати податків та обов`язкових платежів; вказані норми регламентують підстави для надання розстрочення (відстрочення) податкового боргу, а тому сертифікати не визнано в якості документів, які підтверджують борг як безнадійний.

55. Ці доводи відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки діючим законодавством не передбачено засвідчення суб`єктам господарської діяльності обставин непереборної сили окремо за кожною статтею ПК України. Крім того, визначальним у спірних правовідносинах є не факт засвідчення таких обставин, оскільки вони є загальновідомими, а їх вплив на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання, що має бути оцінено суб`єктом владних повноважень у кожному конкретному випадку при зверненні суб`єктів господарювання з відповідною заявою.

56. Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 805/2342/16-а.

57. Судом встановлено, що вказаними вище сертифікатами Торгівельно-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 02 травня 2014 року при здійсненні господарської діяльності позивачем на території Луганської області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікатів обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

58. При цьому обставинами непереборної сили визнано проведення антитерористичної операції на сході України, зокрема в Луганській області, на території якої позивач здійснює основну господарську діяльність, в ході проведення якої виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки, окрім іншого, незаконного заволодіння транспортними засобами, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування зазначеною територією.

59. Як було встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи позивачем надано суду додаткові документи, які підтверджують відкриття кримінальних проваджень за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами відокремлених підрозділів товариства, розташованих у місті Сєвєродонецьк, які відбулись у 2014 році.

60. Враховуючи, що сертифікатами засвідчено вплив наведених обставин на здійснення господарської діяльності позивачем на території Луганської області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням податкового боргу, що є підставою для визнання його безнадійним.

61. Водночас як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, вказані документи позивачем до податкового органу не надавались, зазначеним обставинам Головне управління ДПС у Луганській області оцінку не надавало.

62. Заява позивача від 30 жовтня 2019 року про списання безнадійного податкового боргу обґрунтована виключно наявністю у позивача сертифікатів Торгово-промислової палати України № 828 від 08 жовтня 2014 року, № 863 від 09 жовтня 2014 року про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року у справі № 812/1261/15.

63. В листі від 29 листопада 2019 року № 2268/10/12-32-50-08 відповідач проаналізував наявну у позивача на час звернення із заявою про списання безнадійного податкового боргу заборгованість з орендної плати за землю та повідомив, що податковий борг за період з червня 2014 року по січень 2015 року є погашеним.

64. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року заяву ПрАТ «Луганськ-Авто» про поновлення пропущеного строку звернення до суду залишено без задоволення, позовну заяву ПрАТ «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо зарахування спрямованих на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років коштів на погашення безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн та похідними позовними вимогами про скасування пені та штрафних санкцій, нарахованих на безнадійний податковий борг, зарахування коштів на виконання податкових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб 2017-2019 років згідно з черговістю виникнення таких зобов`язань - залишено без розгляду.

65. Зазначена ухвала залишена без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року та постановою Верховного Суду від 28 січня 2021 року.

66. Відтак, оскільки на час звернення з заявою від 30 жовтня 2019 року № 43 про списання безнадійного податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 174 628,89 грн, що утворився за період з 15 липня 2014 року по 30 січня 2015 року, такий податковий борг був відсутній внаслідок повного погашення коштами, що сплачені позивачем у період з 01 березня 2017 року по 30 жовтня 2017 року та зараховані контролюючим органом згідно з положеннями пункту 87.9 статті 87 ПК України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для здійснення списання безнадійного податкового боргу позивачу відповідно до підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 ПК України, у тому числі з врахуванням наданих позивачем до заяви сертифікатів Торгово-промислової палати України.

67. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

68. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

69. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

70. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із позицією судів попередніх інстанцій у цій справі з посиланням при цьому на обставини справи, з урахуванням яких судами надано оцінку. Такі доводи не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

71. Решта доводів заявника касаційної скарги висновків судів не спростовують, натомість зводяться виключно до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 КАС України.

72. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 360/5498/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов