Справа № 494/141/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 494/141/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмови, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якій позивач просить:

визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 23.10.2021 щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправною;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з часу звернення з заявою про призначення пенсії, а саме: з 15 квітня 2021 року;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській обл. про відмову в призначення ОСОБА_1 пенсії за віком від 23.10.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 квітня 2021 року він звернувся до Відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком. На той час позивачу виповнилось 60 років 2 місяці 19 днів. За результатами розгляду заяви Головним Управлінням пенсійного фонду України у Хмельницькій області 23.04.2021 р. було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії з тих підстав, що позивачем не підтверджений страховий стаж в тому числі з 19.04.1979 р. по 30.05.1981 р. (період проходження військової служби) та запропоновано надати уточнюючу довідку військкомату.

Після отримання зазначеної довідки позивач 08 липня 2021 р. повторно звернувся до відповідача з аналогічною заявою. Проте, рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.07.2021 р. йому вдруге відмовлено у призначенні пенсії за віком з тієї підстави, що страховий стаж становить 27 років 2 міс.9 днів, при необхідному - 28 років. При цьому, відповідачем був врахований трудовий стаж у тому числі за період: з 15.09.1978 р. по 14.04.1979 р.; з 15.07.1981 р. по 15.01.1983 р.; з 16.01.1983 р. по 15.06.1990 р.; з 16.06.1990 р. по 09.09.1991 р., а всього: 10 років 8 міс. 15 днів. Позивач зазначив, що у вказаний період він проживав та працював на території Вірменії.

19.10.2021 р. позивач втретє звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, однак відповідно до рішення ГУ ПФУ у Харківській області від 23.10.2021 р., йому було про відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що страховий стаж становить лише 26 років 4 місяці 27 днів. При цьому відповідач не врахував стаж роботи у Вірменіі.

Позивач вважає таку відмову незаконною, зазначивши, що відповідно до Архівної Довідки, виданої 27.04.2021 року за № C-5366 Національним архівом Вірменії ОСОБА_1 , дійсно, з вересня 1978 р. по вересень 1979 р. працював робочим, з 1981 р. по січень 1983 р. різноробочим СУ «Гортеплосітьстрой» ГУ «Єреванстрой», з січня 1983 р. по серпень 1986 р. різноробочим, з серпня 1986 р. по червень 1990 р. майстром СУ « Гортеплосіть строй» ГУ « Єреванкомунстрой», з червня 1990 р. по 09.09.1991 р. майстром СУ «Гортеплосітьстрой» СМПОО «Єргорстрой». Як свідчить з довідки, дані отримані відповідно до облікової картки члена КПРС. Також зазначено, що внаслідок землетрусу 1988 р. у Вірменії та розвалу СРСР, зазначені підприємства не здали свої документи до Національного архіву Вірменії, у зв`язку з чим законодавством Вірменії вважаються правомірними та враховуються при призначенні пенсії довідки про трудовий стаж та заробітну плату, видані на підставі партійних квитків, в яких не вказані номера наказів, дати прийому та звільнення з роботи.

Позивач також додав, що у партійному квитку члена КПРС, вид. 16.08.1984 р. Орджонікідзівським райкомом Компартії Вірменії, зазначено розмір щомісячної заробітної плати позивача з липня 1984 року ( дата вступу до КПРС ) по лютий 1989 р.

Отже, Рішення ГУ ПФУ у Харківській області позивач вважає невмотивованим, оскільки у ньому не зазначено з яких підстав не була прийнята до уваги Архівна довідка Національного архіву Вірменії за № C-5366 від 27.04.2021 р. та яким вимогам чинного законодавства вона не відповідає.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Справа була призначена до розгляду судді Радчуку А.А.

Ухвалою суду від 11.04.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 11.04.2022 року строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 11.04.2022 року доставлена до електронного кабінету відповідача 11.04.2022 року , про що сформовано довідку 13.04.2022 року.

Електронний примірник адміністративного позову доставлено до електронного кабінету відповідача 30.03.2022 року, про що сформовано довідку 13.04.2022 року.

Відзив на адміністративний позов до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

З огляду на зазначене суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по досягненню ним шістдесяти років 15.04.2021 р. звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду в Хмельницькій області від 23.04.2021 року №49 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. У даному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 28 років. Страховий стаж особи - 14 років 3 місяці 9 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період з 19.04.1979 по 30.05.1981, оскільки у військовому квитку від 10.04.1979 серія НОМЕР_2 наявні виправлення в даті зарахування на військову службу. Для зарахування періоду з 19.04.1979 по 30.05.1981 необхідно надати уточнюючу довідку про період проходження військової служби.

Позивач повторно звернувся за призначенням пенсії 08.07.2021 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.07.2021 року №72 позивачу знов відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність страхового стажу (28 років), зазначивши, що страховий стаж особи становить 27 років 2 місяці 9 днів.

19.10.2021 року позивач втретє звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду в Харківській області від 23.10.2021 року №49 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Відповідно вказаного рішення страховий стаж особи на день звернення становить 26 років 4 місяці 27 днів при необхідному - 28 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Водночас, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п.18 Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Відтак, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно довідки від 27.04.2021 № С-5366, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з відмовою у зарахуванні оскаржуваного періоду до страхового стажу при призначенні пенсії та відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

З матеріалів справи вбачається, що для призначення пенсії позивачу, останній має досягти 60-ти річного віку та відповідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV мати страховий стаж не менше 28 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що 15.04.2021 року по досягненню 60-ти років позивач вперше звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії.

Оскаржуване рішення відповідачем прийнято за результатами розгляду його заяви від 19.10.2021 року. Відповідно вказаного рішенням (№49 від 23.10.2021 року) за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди згідно довідки від 27.04.2021 № С-5366, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, архівна довідка від 27.04.2021 № С-5366 видана Національним архівом Вірменії про те, що відповідно до справи прийому у члени КПРС 1984 р. та облікової картки члена КПРС, ОСОБА_1 (1961р. народження) працював з вересня 1978 р. до вересня 1979 р. робітником, з липня 1981 р. до січня 1983 р. р/робочим СУ «Міськтепломережбуд» ДУ «Єреванбуд», з січня 1983 р. до серпня 1986 р. р/робочим, із серпня 1986 р. до червня 1990 р. майстром СУ «Міськтепломережбуд» ДУ «Єреванкомунбуд», з червня 1990 р. майстром СУ «Міськтепломережбуд» СМПО «Єрміськбуд». Це останній запис в обліковій картці члена КПРС. Відсутність подальшого запису в обліковій картці про зміну місця роботи означає, що ОСОБА_1 працювала за останнім місцем роботи до 9 вересня 1991 р., час призупинення діяльності Комуністичної партії. Підстава: ф. НАА-76, оп. 4, д.3257, Облікова картка №21501661.

Також у довідці від 27.04.2021 № С-5366 повідомлено, що внаслідок землетрусу 1988 р. у Вірменії та розвалу СРСР багато підприємств та установ втратили і не передали свої документи до Національного архіву Вірменії, у тому числі й вищезгаданого. У зв`язку з чим законодавством Республіки Вірменія, постанова Уряду РА №665-Н §3 п.11 від 5 травня 2011р., вважаються правомірними та враховуються при призначенні пенсії довідки про трудовий стаж та заробітну плату, видані на підставі партійних, комсомольських та профспілкових документів, у яких не вказано номери наказів, дати прийому та звільнення з роботи.

Отже, позивачу до страхового стажу згідно оскаржуваного рішення не враховано періоди його праці: вересень 1978- вересень 1979 року; липень 1981 вересень 1991 року.

Позивач не погоджується із незарахуванням вказаних періодів до його страхового стажу, вважає, що архівна довідка від 27.04.2021 № С-5366 та квиток члена партії КПРС, який містить дані про щомісячну заробітну плату у спірний період та розмір щомісячних членських внесків, є необхідними та достатніми документами для підтвердження стажу та розміру заробітної плати. Позивач звернув увагу, що іншим шляхом отримати відомості щодо періоди роботи у Вірменії не має можливості через відсутність документів у Національному архіві Вірменії.

Щодо викладеного суд повідомляє наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такі самі положення передбачені п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок № 637).

Відповідно пункту 1 Порядку № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно пункту 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:

військові квитки;

довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС;

довідки архівних і військово-лікувальних установ.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , згідно якої позивач працював:

з 17.05.2001 року по 20.04.2003 року на посаді бухгалтера-касира в готелі Сенна-Юг смт Любашівка, а з 21.04.2003 по 14.07.2003 року на посаді чергового за будівлею ділянки експлуатації службових споруд у смт Любашівка;

з 24.12.2003 року по 01.08.2005 року у Державній судноплавній компанії Чорноморське морське пароплавство (охорона об`єктів);

з 14.11.2007 року по 08.11.2008 року, а також з 13.04.2011 року по 10.10.2011 року отримував допомогу по безробіттю;

з 10.10.2011 року по 14.01.2013 року сторожем ділянки сторожової охорони служби технічної експлуатації у Державній судноплавній компанії Чорноморське морське пароплавство;

з 19.06.2013 року по 31.03.2021 року на посаді директора Березівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в КУ Березівський центр надання соціальних послуг Березівської міської ради Одеської області;

з 08.04.2021 року по 22.04.2021 року на посаді виконуючого обов`язки директора комунальної установи Березівський центр надання соціальних послуг Березівської міської ради Одеської області;

з 23.04.2021 року по 31.05.2021 року на посаді інспектора відділу з питань соціальної політики та охорони здоров`я в Управлінні освіти, молоді, спорту та культури, охорони здоров`я та соціальної політики виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області;

з 01.06.2021 на посаді директора КУ Березівський центр надання соціальних послуг Березівської міської ради Одеської області.

Отже, періоди роботи вказані у трудовій книжці позивача згідно норм законодавства мають бути враховані при призначенні пенсії позивачу, та, як вбачається з алгоритму розрахунку пенсії доданого до оскаржуваного рішення, були зараховані до страхового стажу позивача за результатами розгляду його заяви від 19.10.2021 року.

Суд також зазначає, що до страхового стажу позивача зараховано період його військової строкової служби - 05.04.1979 по 30.05.1981 року, який включено на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 13.05.2021 року №39.

Разом з цим, спірним є період, вказаний у довідці Національного архіву Вірменії від 27.04.2021 №С-5366, тобто трудовий стаж набутий позивачем у Республіці Вірменія.

Відповідач в оскаржуваному рішенні, як на підстави неврахування спірного періоду, посилається на п. 18 Порядку №637, відповідно до якого за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суд зазначає, що між Україною і Республікою Вірменія укладена Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, яка вступила в силу з дня підписання.

За ст. 1 зазначеної Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до положень ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, які видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, які входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до ст. 5 дана Угода розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди відбувається за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових підставах і за вислугу років, громадянам, держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності даною Угодою. Обчислення пенсій здійснюється із заробітка (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу (ст. 6 Угоди).

У довідці Національного архіву від 27.04.2021 №С-5366 зазначено, що внаслідок землетрусу 1988 р. у Вірменії та розвалу СРСР багато підприємств та установ втратили і не передали свої документи до Національного архіву Вірменії, у тому числі й підприємство, на якому працював позивач, та повідомлено, що законодавством Республіки Вірменія, постанова Уряду РА №665-Н §3 п.11 від 5 травня 2011р., вважаються правомірними та враховуються при призначенні пенсії довідки про трудовий стаж та заробітну плату, видані на підставі партійних, комсомольських та профспілкових документів, у яких не вказано номери наказів, дати прийому та звільнення з роботи.

Архівна довідка від 27.04.2021 №С-5366 має відбиток печатки органу, що її видав.

При цьому, в оскаржуваному рішенні не зазначено, яким вимогам чинного законодавства не відповідає довідка архівної установи від 27.04.2021 №С-5366.

Таким чином, суд вважає, що періоди зазначені в архівній довідці від 27.04.2021 №С-5366, а саме: вересень 1978 - вересень 1979 року; липень 1981 вересень 1991 року мають бути зараховані до страхового стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії.

Крім того, судом встановлено, що викладені у довідці Національного архіву від 27.04.2021 №С-5366 дані щодо періодів роботи позивача сформовані на підставі, серед іншого, облікової картки №21501661. У наявній в матеріалах справи копії партійного квитка №21501661 позивача міститься відомості щодо його щомісячного заробітку, а також сум щомісячних членських внесків за період з липня 1984 по лютий 1989 рр.

Тобто, період роботи позивача з липня 1984 по лютий 1989 рр. також підтверджується відомостями, зазначеними у партійному квитку №21501661.

Між іншим, з доданого до оскаржуваного рішення алгоритму розрахунку пенсії за віком (№ПС 49) вбачається, що період роботи з 16.06.1990 року по 09.09.1991 року зарахований позивачу до страхового стажу. Відповідно архівної довідки від 27.04.2021 №С-5366 даний період відповідає періоду роботи позивача у СУ «Міськтепломережбуд» СМПО «Єрміськбуд» на посаді майстра.

Отже, з аналізу викладених норм Порядку №637, Закону України Про пенсійне забезпечення та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з огляду на наявну Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, укладену між Україною та Республікою Вірменії, з урахуванням викладеного в довідці Національного архіву Вірменії від 27.04.2021 №С-5366, а також встановленого на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить висновку, що дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів згідно довідки від 27.04.2021 №С-5366, є необґрунтованими та протиправними.

Відтак, суд приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про відмову в призначення ОСОБА_1 пенсії за віком від 23.10.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 23.10.2021 щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком - протиправною.

При цьому, суд зазначає, що відмова відповідача у призначенні пенсії позивачу виражена у формі рішення про відмову у її призначенні, а отже, одна вимога включає в себе іншу.

Судом встановлено, що при зарахуванні до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно довідки від 27.04.2021 №С-5366, позивач має достатній стаж для призначення йому пенсії за віком (28 років).

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також має необхідний страховий стаж 28 років, позивач набув право на призначення пенсії за віком.

Разом з тим, стаття 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає, серед іншого, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що позивач 26.01.2021 року досяг пенсійного віку 60-ти років.

Відповідно наявних в матеріалах справи документів, позивач вперше звернувся за призначенням пенсії за віком 15.04.2021 року, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно абз.2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, оскільки час звернення особи за призначенням пенсії за віком не впливає на її страховий стаж, суд приходить висновку, що у даному випадку належним, достатнім та ефективним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме: з 27 січня 2021 року.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1,2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмови, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №49 від 23.10.2021 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, а саме: з 27 січня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. та 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук