Справа № 554/10004/22
Суддя: Попов О. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/161/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Попова О.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Вощинського С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00005091 від 29.12.2021, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказаний в оскаржуваній постанові вантажний сідловий тягач марки DAF ХF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , а також напівпричіп DROMECH CNK, д.н.з. НОМЕР_2 належать позивачу, однак, відповідно до договорів оренди транспортних засобів від 01.02.2021 року, ці транспортні засоби були передані в оренду ТОВ «ПЕТРОЛЕУМ ПЛЮС», яке його використовує для здійснення своїх статутних завдань. 25.12.2021 року вказаний транспортний засіб було навантажено дизельним пальним масою 22420 кг, загальна маса, в тому числі з вантажем, маса брутто - 38385 кг, та в день вчинення правопорушення транспортний засіб рухався по автомобільній дорозі під час надання послуг з перевезення, що підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів №СХ000002281 від 25.12.2021 року, видатковою накладною №2281 від 25.12.2021 року, акцизною накладною №2721 від 25.12.2021 року, водієм зазначений ОСОБА_2 . Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки належним користувачем зазначеного транспортного засобу та спеціалізованого напівпричепу на момент вчинення адміністративного правопорушення було ТОВ «ПЕТРОЛЕУМ ПЛЮС», яке є юридичною особою й зобов`язане було внести відомості про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, у той час як позивача не наділено законодавством такими повноваженнями і він не може нести відповідальність за дії орендаря. При цьому посилається на ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», згідно якої відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, зафіксоване в автоматичному режимі, покладено на перевізників. Також зазначає, що наявні на відповідному веб-сайті докази, на які мається посилання в оскаржуваній постанові, не доводять факту правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки в них відсутня інформація про: тип транспортного засобу; його фактичну масу; масу перевищення вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами; навантаження на осі транспортного засобу; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів. Тоді як згідно наведених вище накладних ТОВ «ПЕТРОЛЕУМ ПЛЮС» спеціалізований автотранспорт позивача був завантажений у межах нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР. При цьому оскаржувана постанова вказує на перевищення нормативних параметрів, зазначених у ст. 22.5 ПДР України, а саме навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, проте з зображень та відеозапису вбачається наявність у навантаженого спеціалізованого причепу строєних осей.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, тому справа слухається в межах наявних доказів.

За змістом ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Постановою серії ВМ № 00005091 від 29.12.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, в якій зазначено, що 25.12.2021 року о 10-22 годин за адресою: М-22, км 74+810, Полтавська область зафіксовано транспортний засіб DAF ХF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 7,7% (4,522 тон), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Докази правопорушення відповідачем суду не надані.

За даними свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відповідно автомобіль DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп DROMECH CNK, д.н.з. НОМЕР_2 належать на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

На підставі договорів оренди транспортного засобу № 1 та № 2 від 01.02.2021 та актів прийому передачі від 01.02.2021 року вказаний автомобіль з напівпричепом DROMECH CNK, д.н.з. НОМЕР_2 був зданий в оренду на одинадцять місяців ТОВ «ПЕТРОЛЕУМ ПЛЮС».

Відповідно видаткової накладної №2281 від 25.12.2021 року ТОВ «ПЕТРОЛЕУМ ПЛЮС» одержало від ТОВ «САХМА» дизельне паливо в кількості 22,42 тони вартістю з ПДВ 646817,09 грн.

Зазначена маса вантажу, що перевозився водієм ТОВ «ПЕТРОЛЕУМ ПЛЮС» ОСОБА_2 транспортним засобом DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом DROMECH CNK, д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується також товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів №СХ000002281 від 25.12.2021 року, акцизною накладною форми «П» від 25.12.2021 року, відомості в яких недостовірними ніким не визнані.

Відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що він станом на момент фіксації правопорушення не був особою, яка відповідальна за технічний стан, обладнання, експлуатацію означеного транспортного засобу, перевезення вантажів іншої юридичної особи, а також не був зобов`язаний вносити відомості про належного користувача до Єдиного реєстру транспортних засобів, тобто не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Окрім того, відповідачем не спростовано тверджень позивача про відсутність факту вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, з огляду на те, що документально підтверджується завантаження транспортного засобу позивача в межах нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, того, що напівпричеп має строєні осі, а також відсутності у відкритих доказах інформації про: тип транспортного засобу; його фактичну масу; масу перевищення вагових норм для даного транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами; навантаження на осі транспортного засобу; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів, що на думку позивача істотно вплинуло на прийняте рішення.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суб`єкт указаного правопорушення спеціальний посадова особа, відповідальна за технічний стан обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів.

Згідно ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Статтею 799 ЦКУ визначено, що договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі та визначає відповідні обов`язкові для сторін договору умови.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку №1197, підставою внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Згідно з п. 24 вказаного Порядку №1197 внесення до Реєстру ТЗ відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ( п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Відповідачем жодним чином не спростовано документальних доказів позивача про те, що він як власник зазначеного транспортного засобу передав його в установленому законом порядку в оренду іншій юридичній особі, яка й здійснювала перевезення вантажу та на момент автоматичної фіксації правопорушення не мав його у володінні та користуванні, не був відповідальним за технічний стан, обладнання, експлуатацію вказаного транспортного засобу, перевезення вантажів іншої юридичної особи та зобов`язаним вносити відомості про належного користувача до Єдиного реєстру транспортних засобів.

Обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів у даному випадку покладається на представника юридичної особи користувача (орендаря), а не на власника транспортного засобу.

Таким чином, перевізник, якому позивач передав в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був унести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача ( в тому числі водія).

Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Не доведеним жодними доказами залишилась і достовірність автоматичної фіксації вимірювань вантажного транспортного засобу, що перебуває у власності позивача, за відсутності у відкритих доказах інформації про: тип транспортного засобу; його фактичну масу; масу перевищення вагових норм для даного транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами; навантаження на осі транспортного засобу; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів, невідповідності кількості осей напівпричепу (вказано здвоєні, а фактично строєні), що на думку позивача істотно вплинуло на прийняте рішення, а також спростування такої фіксації офіційними документами на вантаж.

Враховуючи викладене, відповідач не довів правомірності та обґрунтованості винесеної ним постанови, тому вона є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Строки звернення позивача до суду підлягають поновленню, оскільки він подав позов до суду протягом 10 днів з дня отримання оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 КУпАП, суд,

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 строки звернення до суду із вказаним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії № 00005091 від 29.12.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 8500 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя О.Г. Попов