Справа № 460/266/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
09 січня 2023 року м. Рівне№460/266/23
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді С.М. Дуляницька, перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Перевіряючи позовну заяву на відповідність нормам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частин другої та третьої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частин другої та третьої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів строком. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Судом встановлено, що підстави, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, виникли з липня 2010 року у зв`язку із не проведенням пенсійним органом перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний й захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, визначених постановою постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області, а також не проведенням перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до першої категорії, особі з інвалідністю 3-ї групи, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний й захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.
Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом лише 28.12.2022.
При цьому, суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює моменту, коли особа дізналась про порушення своїх прав (отримання разової грошової допомоги у меншому розмірі), а свідчить лише про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у випадку, коли законом встановлений строк для вчинення особою активних дій щодо отримання допомоги.
Крім того, на переконання суду, положення статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачають можливість не застосовувати строки давності лише в пенсійних спорах, що стосуються вимог, пов`язаних з вже нарахованими пенсіями, не виплаченими пенсіонеру з вини пенсійного органу, а у даних правовідносинах спірні суми пенсії позивачу пенсійним органом взагалі не були нараховані.
Також, судом критично оцінюються отримання відмови відповідачем листом від 13.12.2022, оскільки така обставина носить виключно суб`єктивний характер та позивач не був позбавлений права звернутися у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду із заявленими вимогами, який був достатнім для вчинення відповідних дій.
Таким чином, у спірному випадку позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо».
Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Всупереч викладеному, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду до позовної заяви разом із доказами на підтвердження поважності причин пропуску такого строку або доказів, які б підтверджували вчасне звернення до суду, позивачем не подано.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовної заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Всупереч зазначеним вимогам Позивач не обґрунтував свої позовні вимоги. Викладення Позивачем обґрунтувань позовних вимог є незрозумілим щодо суті спірних відносин, що виникли між сторонами та судового порядку їх розгляду.
Так, як зазначено в позові, рішенням Кузнецовського міського сду Рівненської області від 31.01.2011 (справа №2-а-115/11) позов ОСОБА_1 задоволено:
Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області у призначенні ОСОБА_1 основної пенсії з 15 листопада 2010 року як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Визнато неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 12 липня 2010 року як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, у розмірі, встановленому ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську призначити ОСОБА_1 з 15 листопада 2010 року основну пенсію відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком.
Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 15 листопада 2010 року недоплачену основну пенсію, відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком.
Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську виплачувати ОСОБА_1 основну пенсію, відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком.
Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 12 липня 2010 року недоплачену додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.
Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в м.Кузнецовську виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію відповідно до ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою, - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.
Вказане рішення набрало законної сили 16.11.2011.
Суд роз`яснює, що приписами ст.383 КАС України передбачено право подання особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду, до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Розгляд такої заяви проводиться не в загальному порядку, а в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних судах, а вимоги до такої заяви викладені в ч.2 ст.383 КАС України.
Таким чином, із тексту позовної заяви позивача неможливо зрозуміти чи має місце новий спір між сторонами щодо перерахунку пенсії, чи має місце бездіяльність Відповідача, зумовлена невиконанням вказаного судового рішення у справі №2-а-115/11, що набрало законної сили.
Крім того, суд зазначає, що спірні відносини щодо призначення Позивачу основної пенсії відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності та та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду ІІІ групи інвалідності, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі.
За приписами ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.
Зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом:
заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску із заявленими позовними вимогами;
уточнення позовних вимог, а саме позивачу слід чітко розмежувати чи має місце новий спір (який саме, чим зумовлений і коли виник) чи Позивачем подається заява (не позовна заява) в порядку ст.383 КАС України щодо протиправної бездіяльності Відповідача на виконання вказаного рішення суду у справі №2-а-115/11.
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя С.М. Дуляницька