Справа № 520/8580/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

10 січня 2023 р. справа № 520/8580/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо невиплати з 01.03.2022 року індексації згідно з постановою КМУ №118 від 16.02.2022р. та обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії з 01.04.2019 року при здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Харківського обласного територіального центру № ФХ-119386/ВСЗ від 05.05.2021р.; 2) зобов`язання здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 86% грошового забезпечення за довідкою Харківського обласного територіального центру № ФХ-119386/ВСЗ від 05.05.2021р.№ ФХ-119386/ВСЗ від 05.05.2021 р. після індексації з 01.03.2022 року згідно з постановою КМУ №118 від 16.02.2022р. без обмеження граничним (максимальним) розміром.
Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що владний суб`єкт протиправно не вчинив дій по перерахунку пенсії за оновленою довідкою про складові грошового забезпечення.
Відповідач із поданим позовом не погодився, надавши відзив, де наполягав на відсутності підстав для перерахунку пенсії та наголошував на правильному обчисленні розміру пенсії та виплаті пенсії у повному обсязі.
Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Установлені судом обставини спору полягають у наступному.
Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за вислугу років у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яку виплачує ГУ ПФУ в Харківській області, розмір первинно призначеної пенсії становив 86% грошового забезпечення.
На виконання вимог п.п.1 і 2 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 пенсійним органом за документом про розмір та структуру грошового забезпечення діючого військовослужбовця станом на 01.03.2018р. у розрізі компонентів: оклад за посадою, оклад за званням, надбавка за вислугу років, з 01.01.2018р. було проведено перерахунок пенсії заявника та встановлено розмір пенсії виходячи з 70% грошового забезпечення.
З відомостей автоматизованої системи документообігу суду судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суд від 03.03.2021 р. по справі № 520/931/21 було, серед іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 86% грошового забезпечення з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою.
Отже, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 по справі №520/931/21, яке набрало законної сили 15.07.2021 р. визначено за позивачем право отримання пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення з 01.01.2018.
У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021р. у справі №520/1509/21 із посиланням на постанову КМУ від 30.08.2017р. №704 було складено довідку від 05.05.2021 року № ФХ-119386/ВСЗ про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії заявника станом на 05.03.2019 р., де указано: оклад за посадою - 8.600,00грн., оклад за військовим званням - 1.480,00грн., надбавка за вислугу років (50%) - 5.040,00грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 9.828,00грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1.290,00грн., доплата за науковий ступінь (5%) - 430,00грн., доплата за вчене звання (5%0 430,00грн., премія (35%) - 3.010,00грн., а загалом - 30.108,00грн.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було вчинено відмову здійсненні перерахунку пенсії на підставі згаданої довідки.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 р. по справі № 520/14446/21 було, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код 14099344) провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 86% грошового забезпечення, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №ФХ-119386/ВСЗ від 05.05.2021.
На виконання вимог суду відповідачем, Управлінням були подані документи про проведені перерахунку пенсії заявника, згідно з якими: 01.04.2019р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 15.120,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 13.003,20грн.; 01.07.2019р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 15.640,00грн.; 01.12.2019р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 16.380,00грн.; 01.07.2020р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 17.120,00грн.; 01.12.2020р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 17.690,00грн.; 01.03.2021р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 17.690,00грн.; 01.07.2021р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 18.540,00грн.; 01.10.2021р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 18.540,00грн.; 01.12.2021р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., а до виплати - 19.340,00грн.; 01.03.2022р. був проведений перерахунок із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., із застосуванням процедури індексації (коефіцієнт - "1,14") сума пенсії склала - 29.517,88грн. (25.892,88грн. + 3.625,00грн.), а до виплати з 01.03.2022р. - 19.340,00грн., з 01.07.2022р. - 20.270,00грн., з 01.12.2022р. - 20.930,00грн.
Не погодившись із відповідністю закону управлінських волевиявлень пенсійного органу з приводу перерахунку пенсії з 01.04.2019р. та з 01.03.2022р., а також із волевиявленням з приводу обмеження максимального розміру пенсії, заявник ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".
У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Отже, порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення військовослужбовців, звільнених зі служби у відставку, унормовано, насамперед, приписами Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ).
Положеннями Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення поточного розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.
За ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ базовою розрахунковою величиною обчислення пенсії громадянина є власна винагорода особи за працю (власне грошове забезпечення під час особистого проходження публічної служби), а за ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ базовою розрахунковою величиною обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії є поточна винагорода за працю третьої сторонньої особи у спів ставних умовах за тією ж самою, аналогічною чи прирівняною посадою, звідки пенсіонер був звільнений з військової служби.
За загальним правилом, визначений нормами ст.13 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ показник відсоткового розміру пенсії підлягає застосуванню у випадку обчислення розміру пенсії при призначені пенсії вперше за ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ і не може бути змінений у разі обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії (перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням поточної винагороди діючого публічного службовця) за ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ за виключенням докорінної зміни умов проходження публічної служби, або докорінної зміни умов оплати праці діючого публічного службовця.
У ході розгляду справи судом достеменно установлено, що з 01.04.2019р. суб"єктом владних повноважень під час проведення усіх перерахунків пенсії було забезпечено стале збереження показника відсотка пенсії заявника у 86% грошового забезпечення, як-то і передбачено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021р. по справі № 520/14446/21.
Відтак, заявник не має права на новий перерахунок пенсії станом на 01.04.2019р., позаяк такий перерахунок був проведений Управлінням на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2021р. по справі № 520/14446/21.
Тому за даним епізодом позов до задоволення не підлягає.
З приводу вимоги про зобов`язання ГУПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії заявнику з виплатою з 01.03.2022 року індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року суд зазначає, що приписами статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст.64 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Звідси слідує, що умовою індексації пенсії є відсутність протягом проміжку часу - попередній календарний рік - дата індексації пенсії у поточному календарному році включно події перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
Проте, абз.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Пунктом 1 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 запроваджено коефіцієнт збільшення у розмірі - "1,14".
Абзацом 3 п.2 постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 передбачено, що підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується крім випадку перерахунку пенсії, що проводився у період з 1 січня 2021 р. до 28 лютого 2022 р. за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
За матеріалами справи 01.03.2022р. Управлінням був проведений перерахунок пенсії заявника із розміру грошового забезпечення у 30.108,00грн., унаслідок чого сума пенсії склала - 25.892,88грн., із застосуванням процедури індексації (коефіцієнт - "1,14") сума пенсії склала - 29.517,88грн. (25.892,88грн. + 3.625,00грн.), а до виплати з 01.03.2022р. - 19.340,00грн., з 01.07.2022р. - 20.270,00грн., з 01.12.2022р. - 20.930,00грн.
Отже, суб"єкт владних повноважень визнав право заявника на перерахунок пенсії за процедурою у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 і провів такий перерахунок.
Таким чином, судом не виявлено ознак невідповідності закону управлінських волевиявлень суб"єкта владних повноважень з приводу обчислення у спірних правовідносинах нового розміру раніше вже призначеної пенсії заявника з 01.04.2019р., позаяк розмір пенсії обраховувався Управлінням із використання показника 86% грошового забезпечення та із застосуванням коефіцієнту "1,14" за постановою КМУ від 16.02.2022р. №118.
Продовжуючи вирішення спору за епізодом відповідності закону управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу обмеження пенсії заявника до виплати після проведення перерахунку показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зважає на те, що норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не містять чітко сформульованого правила про виплату пенсій без обмеження максимальним розміром, а викладені у цьому законі стандарти соціального захисту військовослужбовців у відставці у сфері пенсійного забезпечення не зумовлюють виникнення відповідного застереження.
Тому, орган публічної адміністрації повинен керуватись нормами суміжних законів, а у силу абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI запроваджене обмеження максимального розміру пенсії не поширюється виключно на випадки обчислення розміру при призначенні пенсії до набрання чинності названим актом законодавства.
Пунктом 1 ст.2 розділу І Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено обмеження максимального розміру пенсії, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У силу абз.1 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI запроваджене обмеження максимального розміру пенсії не поширюється виключно на випадки обчислення розміру при призначенні пенсії до набрання чинності названим актом законодавства.
До того ж, абз.2 п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI було запроваджено одночасно три нових взаємопов`язаних правила, а саме: 1) обмеження максимального розміру при призначенні нових пенсій показником у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) непорушність (недоторканність) розміру раніше призначених пенсій; 3) мораторій на перерахунок раніше призначених пенсій, розмір яких перевищує показник у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, існують два законодавчих обмеження максимального розміру пенсії, котрі можуть бути застосовані до заявника, а саме: 1) за ч.3 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції законів України від 08.07.2011р. №3668-VI, від 24.12.2015р. №911-VIII, від 06.12.2016р. №1774-VIII на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; 2) за п.1 ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України від 08.07.2011р. №3668-VI у розмірі величини пенсії станом на 01.10.2011р. або на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У даному конкретному випадку заявник наполягає на обчисленні розміру пенсії у зв`язку із збільшенням поточної винагороди за працю/службу діючого публічного службовця та виплаті пенсії після такого обчислення без жодних обмежень за критерієм розміру.
Суд зважає, що у минулому правило обмеження пенсії на рівні сталого показника у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність було запроваджено ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.
Дія ч.7 ст.43 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ була припинена унаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016 у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.
Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) визнано поширення приписів ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI на норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ, а відтак визнано запровадження обмеження розміру пенсії військовослужбовця у відставці максимальною сумою до виплати у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; але при цьому визнано і неконституційність в цій частині ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI у зв`язку із невідповідністю ст.17 Конституції України.
Тому з огляду на приписи ч.3 ст.7 та ч.4 ст.7 КАС України суду у даному конкретному випадку належить застосувати положення ч.5 ст.17 Конституції України, поклавши на суб`єкта владних повноважень обов`язок до настання події набрання чинності іншою обов`язковою до застосування нормою права вищої юридичної сили здійснити виплату заявникові пенсії без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів і поєднанні із невідповідністю закону реально вчиненого управлінського волевиявлення.
Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція), рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006р. по справі "Пантелеєнко проти України", рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003р. по справі "Дорани проти Ірландії", рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", рішенням Європейського суду з прав людини від 17.07.2008р. по справі "Каіч та інші проти Хорватії" суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку визнання протиправним діяння владного суб`єкта об`єктивно не здатне забезпечити неминуче, ефективне та дієве поновлення суб`єктивного права особи на одержання у власність коштів за пенсією, а тому необхідно застосувати спосіб захисту порушеного права, сформульований у резолютивній частині даного судового акту.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.
Вийти за межі позову.
Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.04.2019р. виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше проведених платежів без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко