Справа № 480/5996/22
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 січня 2023 року Справа № 480/5996/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Гелета С.М., розглянувши у приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 02.01.2021, обмеживши при розрахунку її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 02.01.2021 у розмірі 70% грошового забезпечення, без обмеження її граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач відповідно до ст. 383 КАС України подав заяву, у якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі №480/5996/22 щодо обмеження пенсії з 02.01.2021 з урахуванням всіх надбавок, підвищень, як особі з інвалідністю у наслідок війни III групи, індексації.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не застосовувати максимальне обмеження пенсії починаючи 02.01.2021 з урахуванням усіх надбавок, підвищень, як особі з інвалідністю у наслідок війни III групи, індексації, а саме здійснити розрахунок та виплату пенсії: з 02.01.2021 по 30.06.2021 у сумі 32230,90 грн, з 01.07.2021 по 30.11.2021 у сумі 40209,85 грн.; з 01.12.2021 по 28.02.2022 у сумі 40252,25 грн, з 01.03.2022 по 30.06.2022 у сумі 45737,06 грн, з 01.07.2022 по 30.11.2022 у сумі 45786,35 грн, з 01.12.2022 у сумі 45821,33 грн з урахуванням раніше виплачених сум;

- винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 480/5996/22;

- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області строк у тридцять днів для надання відповіді до суду про виконання ним окремої ухвали.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції») говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Основного Закону України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, стаття 14 КАС України передбачає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом в Україні є Закон № 1404-VIII.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).

За статтею 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до абзацу 10 частини 1 статті 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Тобто, дана норма зобов`язує заявника надати суду докази направлення (надання) копії заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача іншим учасникам справи.

Про такий обов`язок сторони щодо надання до заяви на стадії виконання судового рішення доказів направлення іншій стороні наголошено, зокрема в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2020 у справі №813/5500/14, яка враховується судом при розгляді поданої в порядку ст. 383 КАС України заяви позивачем.

Так, ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; <…>; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; <…>.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. <…>. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Однак, у порушення вказаних норм, позивачем не додано до поданої в порядку ст. 383 КАС України заяви на стадії виконання судового рішення доказів надіслання (надання) копії такої заяви іншим учасникам справи.

Крім того, подана позивачем заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України, оскільки не містить необхідних реквізитів до її оформлення та зазначення необхідної інформації, в т.ч. про хід виконавчого провадження.

Велика Палата в постанові від 09.12.2021 по справі № 9901/235/20 звенув увагу, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Указана стаття (383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

З огляду на викладене, із врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2020 у справі №813/5500/14, у відповідності до ст. ст. 167, 383 КАС України подана позивачем заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 167, 248, 256, 385 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача у справі №480/5996/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Гелета