Справа № 160/25970/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2022р. у справі №160/25970/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, 16.06.2022р. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022р. вказану апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання документу, який підтверджує сплату судового збору.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, скаржником подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке мотивовано тим, що скаржник позбавлений можливості виконати у встановлений строк вимоги ухвали суду щодо сплати судового збору, через складнощі у фінансуванні.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022р. відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровсього окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №160/25970/21 - повернуто заявнику.

09.11.2022р. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області повторно подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №160/25970/21 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке вмотивоване тим, на момент повернення апеляційної скарги на рахунку скаржника були відсутні бюджетні асигнування. Крім того, скаржник отримав ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022р. про повернення апеляційної скарги лише 08.11.2022р.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022р. відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізкій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №160/25970/21 залишено без руху, надано скаржнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для подання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якому вказати інші поважні підстави для його поновлення.

23.12.2022р. скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у якому не навів інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість останнього, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" Суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і органи податкової служби, зокрема, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок позивача у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених скаржником в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

За приписами ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Питання щодо повернення судового збору унормовані ст.7 Закону України від "Про судовий збір" відповідно до якої, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

До поданої апеляційної скарги заявником долучено платіжне доручення №3 від 20 жовтня 2022 року, згідно з яким, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області сплачено судовий збір у розмірі 8 172 грн. у справі №160/25970/21, який підлягає поверненню.

Керуючись ст. 299, п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ Украни в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №160/25970/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніїх справ України в Запорізькій області про визнання протиправним наказу, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ Украни в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року у справі №160/25970/21 - надіслати скаржнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Повернути Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ Украни в Запорізькій області судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення №3 від 20 жовтня 2022 року у розмірі 8 172 грн. у справі №160/25970/21.

Повернути платіжне доручення №3 від 20 жовтня 2022р. відповідно до якого Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ Украни в Запорізькій області сплачено судовий збір у справі №160/25970/21 в розмірі 8 172 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання відповідно до ч. 2 cт. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений cт. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак