Справа № 440/9370/22
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9370/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо виправлення описки у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі №440/9370/22 позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) лейтенанта ОСОБА_2 від 12.10.2022 про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі №440/9370/22 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) лейтенанта ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) лейтенанта ОСОБА_2 від 12.10.2022 про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).
Відповідно до статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів з дня її надходження. Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.
Судом встановлено, що в описовій та мотивувальній частині рішення допущено ряд описок, що підлягають виправленню, шляхом викладення описової та мотивувальної частини рішення суду від 29.12.2022 у справі №440/9370/22 в новій редакції.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:

Внести виправлення в описову та мотивувальну частину рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі №440/9370/22 виклавши описову та мотивувальну частину рішення суду починаючи з першого абзацу після: "ВСТАНОВИВ:" в наступній редакції:
" ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип А) лейтенанта ОСОБА_2 від 12.10.2022 про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він є студентом денної форми навчання другого ступеня Вроцлавського Університету за напрямком освіти: управлінська економіка. 12.10.2022 прибув в міжнародний автомобільний пункт пропуску "Краківець" з метою виїзду з України на навчання, пред`явивши всі необхідні документи на паспортний контроль начальнику 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " лейтенанту ОСОБА_4 . Проте, лейтенантом ОСОБА_5 прийнято рішення від 12.10.2022 про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Закону України "Про затвердження указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року", постанови КМУ №57 (зі змінами та доповненнями), громадянина ОСОБА_3 у тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, так як вищевказаний громадянин не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підстави для виїзду за кордон. Позивач вважає, що відповідач діяв протиправно, оскільки позивачем надано всі необхідні для перетину кордону документи, також позивач звертає увагу суду на те, що працівником прикордонної служби не вказано, які саме документи необхідно було надати позивачу для виїзду за межі території України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що причиною відмови у перетинанні позивачем державного кордону на виїзд з України є те, що позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону - не наданням на паспортний контроль документів, що підтверджують підставу для виїзду. Зазначає, що в ході перевірки було встановлено відсутність документу, який посвідчував приналежність позивача до категорії осіб, які підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 17.01.1995 №57 у редакції, на час виникнення спірних відносин. Зазначає, що в Україні, на час виникнення спірних відносин, діяв воєнний стан та було оголошено загальну мобілізацію, а тому конституційне право громадян України на вільне залишення території України обмежено законодавством. Водночас законом передбачена і відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, яка надається, зокрема, - здобувачам професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистентам-стажистам, аспірантам та докторантам, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти. При цьому така особа при перетині державного кордону на виїзд з України в пункті пропуску повинна надати, крім паспортних документів, і документи, які б підтверджували її право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та виїзд з України. Також зазначає, що відповідно до Порядку №921, єдиним документом, що посвідчують факт належності особи до виконання військового обов`язку є військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного або посвідчення про приписку до призової дільниці з відповідною відміткою. Однак, надані позивачем 12.10.2022 документи не дали змогу уповноваженим посадовим особам, які здійснюють прикордонний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України прийняти рішення, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_4 , виданим 12.11.2021.
Згідно довідки ОСОБА_7 від 02.09.2022 № BMW.5122.905.2022.КВ про допуск іноземця ОСОБА_1 до денного навчання, останній зарахований на денну форму навчання другого ступеня за напрямом управлінська економіка на платне навчання. Денне навчання розпочинається з 01.10.2022 року.
Згідно довідки №10/7644 від 14.09.2022, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є призовником та відповідно до ч.9 ст.17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" має право на відстрочку від призову на строкову службу та відповідно до вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову під час мобілізації, так як він не є військовозобов`язаним чи резервістом. Заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном немає.
Відповідно до посвідчення про прописку до призової дільниці №348 від 18.01.2018 ОСОБА_1 18.01.2018 прийнятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 02.03.2022 взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 ; у графі "рішення призовної комісії" зазначено - "потребує лікування" та "має право на відстрочку від призову до 14.02.2023 згідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Сторонами у справі не заперечується те, що 12.10.2022 ОСОБА_1 з метою перетину державного кордону з республікою Польща для навчання, прибув до Міжнародного автомобільного пункту пропуску через державний кордон України "Краківець".
Рішенням начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " лейтенантом ОСОБА_5 від 12.10.2022 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у перетинанні державного кордону на виїзд з України.
Зі змісту вказаного рішення слідує, що відповідно до Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, Закону України "Про затвердження указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року", постанови КМУ №57 (зі змінами та доповненнями) громадянина України - ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон.
Із вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно статті 106 частини 1 пункту 20 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до статті 14 частини 1 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року № 1710-VI (далі по тексту - Закон України № 1710-VI), іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).
Відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25.05.2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23.08.2022 року строком на 90 діб.
Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави
Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Так, згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 8 частини 1 пункту 6 Закону України № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Згідно із пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Так, статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Пунктами 2 та 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 1995 року № 57 (в редакції чинній станом на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.
Відповідно до пунктів 2-6 зазначених Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до статті 1 частини 1 абзацу 5 Закону України № 3543-ХІІ, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із статтею 23 Закону України № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема, здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.
Як встановлено судом, згідно довідки Вроцлавського Університету від 02.09.2022 №BMW.5122.905.2022.КВ про допуск іноземця ОСОБА_1 до денного навчання, останній зарахований на денну форму навчання другого ступеня за напрямом управлінська економіка на платне навчання. Денне навчання розпочинається з 01.10.2022 року.
Згідно довідки № 10/7644 від 14.09.2022, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є призовником та відповідно до ч.9 ст.17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" має право на відстрочку від призову на строкову службу та відповідно до вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову під час мобілізації, так як він не є військовозобов`язаним чи резервістом. Заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном немає.
Відповідно до посвідчення про прописку до призової дільниці №348 від 18.01.2018 ОСОБА_1 18.01.2018 прийнятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 02.03.2022 взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 ; у графі "рішення призовної комісії" зазначено - "потребує лікування" та "має право на відстрочку від призову до 14.02.2023 згідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наведене дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 , у відповідності до статті 23 Закону України №3543-ХІІ станом на 12.10.2022 не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
Законодавець не ставить в залежність, зокрема місце (країна) здобування відповідної освіти, а також дату вступу до відповідного навчального закладу, до наявності права відповідної особи не бути призваною на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Необхідним є сам факт перебування на навчанні у відповідному навчальному закладі.
Відтак, з огляду на встановлені обставини, суд приходить до переконання, що позивач прибувши до міжнародного автомобільного пункту пропуску через державний кордон України "Краківець" 12 жовтня 2022 року мав право на перетин державного кордону України як особа, яка згідно пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 14 Закону України № 1710-VI рішення уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у праві перетину кордону в кожному випадку повинно бути обґрунтованим, із зазначенням конкретних причин відмови.
Водночас, відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано конкретних документів, які повинні були бути подані позивачем для виїзду за кордон, однак не подані. Відповідачем не вказано такого переліку також і під час розгляду справи в суді.
При цьому суд наголошує, що можливість підтвердження позивачем наявності права на перетин кордону України прямо залежить від чіткого визначення відповідачем конкретного та вичерпного переліку необхідних для цього документів, чого зроблено не було.
Крім того, рішенням голови Державної прикордонної служби, згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 квітня 2022 року за № 23-7913/0/06-22, обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану на виїзд за межі території України не застосовуються до громадян України чоловіків віком від 18 до 60 років, які є здобувачами фахової передвищої та вищої освіти, асистентів стажистів, аспірантів та докторантів, що навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти.
При цьому, листом головнокомандуючого Збройних сил України від 24 березня 2022 року за № 300/1/С/962 вказано територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (які входять до сфери управління Міністерства оборони України) стосовно призовників військовозобов`язаних, яким надано відстрочку від призову для продовження навчання, зокрема за кордон, у відповідності до частин 9, 15 статті 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та абзацу 18 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у військово-облікових документах зробити відповідні записи щодо надання їм відстрочки від призову (призову за мобілізацією), та надання дозволу відповідного керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виїзду закордон.
Згідно роз`яснення, розміщеного на офіційному сайті Держприкордонслужби, для перетину кордону, особа вказана вище має надати документи, які підтверджують їхнє право на виїзд, а саме: Студентський квиток або студентську візу; Перекладені та нотаріально завірені документи, що підтверджують навчання в іноземному виші; Військово-облікові документи із записом про надання відстрочки від призову; Довідку, видану територіальним центром комплектування та соціальної підтримки для виїзду за кордон для здобувачів освіти за кордоном.
Судом встановлено та не заперечується учасники справи, що на паспортний контроль при виїзді з України позивач пред`явив:
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_5 , виданий 05.07.2019, органом 5310 в якому наявна відмітка про наявність студентської візи (Польща) з терміном дії з 20.09.2022 по 04.09.2023;
- довідку № 10/7644 від 14.09.2022, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 для виїзду за кордон для здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти;
- посвідчення про прописку до призової дільниці №348 від 18.01.2018 ОСОБА_1 ;
- перекладену та нотаріально завірену Довідку Вроцлавського Університету від 02.09.2022 №BMW.5122.905.2022.КВ про допуск іноземця ОСОБА_1 до денного навчання, останній зарахований на денну форму навчання другого ступеня за напрямом управлінська економіка на платне навчання. Денне навчання розпочинається з 01.10.2022 року.
- договір страхування подорожуючих за кордон №МВ.ST.008268 з періодом страхування з 05.09.2022 по 04.09.2023;
- довідка про бронювання житла для іноземця в студентському гуртожитку від 06.09.2022 ОСОБА_1 .
Статтею 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись судом якщо обставини визнаються сторонами та в суду не виникає сумніву в їх достовірності, відтак, обставини щодо подання під час проходження паспортного контролю саме зазначених документів та відсутність у посадової особи держприкордонслужби обґрунтованих підстав вважати їх підробленими - судом не доводяться.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією а законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);) безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню на предмет його відповідності наведеним критеріям суд зазначає, що таке рішення прийняте без дотримання принципу рівності перед законом, є необґрунтованим та непропорційним.
Зважаючи на викладене та наведені вище мотиви суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем 12 жовтня 2022 року рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку позивачу, а тому, базуючись на сукупності встановлених дійсних обставинах справи, враховуючи підстави прийняття такого рішення, керуючись релевантними нормами законодавства, таке рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,".
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.В. Костенко