Справа № 205/4950/22
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

31.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/4950/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/4950/22
Номер провадження 2-а/205/75/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області, інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Папуши Катерини Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області, інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Папуши Катерини Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що 31.07.2022 року інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Папушою К.М. винесено постанову серії ЕАР № 5690221 (далі - Постанова) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а саме за те, що позивач порушив вимоги дії знаку 3.21, чим порушив п. 8.4.4. Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи заперечення наступним. 31.07.2022 року поліцейськими безпідставно зупинено автомобіль позивача та винесено оскаржувану постанову. При цьому, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10 Ж дорожній знак 3.21 відсутній, тому позивач не міг порушити ПДР.

Оскільки позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, інспектором не з`ясовано повно , всебічно та об`єктивно обставини справи, не виконано обов`язку щодо збирання доказів, позивач просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Папуши Катерини Миколаївни від 31.07.2022 року серія ЕАР № 5690221 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

05.09.2022 року від представника відповідача Марченка А.О. надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що правопорушення вчинено позивачем в присутності поліцейського, який бачив порушення на власні очі, тобто факт його вчинення підтверджується показаннями поліцейських, процедура розгляду справи не порушена, а оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам закону. При цьому, представник вважає, що звернення ОСОБА_1 з даним позовом є спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_1 Неруша О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Марченко А.О. письмово просив розглядати справу за його відсутності, у задоволенні позову відмовити.

Інші учасники справи про причини неявки не повідомили.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що інспектором 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Папушою К.М. 31.07.2022 року винесено постанову серії ЕАР № 5690221 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме за те, що 31.07.2022 року о 13:47:20 у м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 10ж, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», НОМЕР_1 , порушив вимоги дії знаку 3.21, чим порушив п. 8.4.в ПДР (а.с.5).

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог п. 8.4.в ПДР, а саме вимоги знаку 3.21. «В`їзд заборонено».

Відповідно до п. 8.4.в ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_1 у позові зазначив, що заборонний знак 3.21. «В`їзд заборонено» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги,10 ж відсутній.

Відповідачем до відзиву додано диск с відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Дослідивши вказаний запис, суд зазначає, що з наданого відео не вбачається, що автомобіль позивача зупинено в зоні дії знаку 3.21. «В`їзд заборонено».

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано.

Таким чином, на думку суду, встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, будь-яких належних та допустимих доказів до вказаної постанови не додано.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності свого рішення, з доказів, наявних у матеріалах справи, не вбачається порушення позивачем п. 8.7.3. ґ ПДР, є правові підстави для скасування спірної постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правовою позицією ВС КАС, викладеною у справі №742/2298/17 від 17.09.2020 року, визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції (а.с.6) позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС, розмір витрат на правничу допомогу адвоката серед іншого складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Така допомога включає підготовку до розгляду в суді, збір доказів, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання такої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним зі: складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано: договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт, квитанцію про оплату 1 000 грн., тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 247, 251, 268 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 2, 9, 72, 77, 132, 134, 139, 205, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області, інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Папуши Катерини Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Папуши Катерини Миколаївни від 31.07.2022 року серія ЕАР № 5690221 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 1 496,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.Г. Остапенко