Справа № 585/2237/22
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2237/22
Номер провадження 2-а/585/45/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І..

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/2237/22, провадження № 2-а/585/45/22

Позивач: ОСОБА_1 .

відповідач: поліцейський СРПГІ Роменського РВГ1 ГУНП в Сумській області Ревішвілі Давид Мерадович.

третя особа: Селянське фермерське господарство «Урожай»

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД№ 648675 від 02.09.2022. винесену поліцейським СРПП Роменського РВГ1 ГУНП в Сумській області Ревішвілі Давидом Мерадовичем відносно нього за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Позов мотивує тим, що 15.09.2022 отримав поштовим листом копію оскаржуваної постанови, якою його було піддано адміністративному стягненню за порушення вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом Камазом 55102 номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія категорії С, Е, що є ніби порушенням вимог п.2.1 А ПДР України. Указаний транспортний засіб зареєстрований за його роботодавцем СФГ «Урожай», яке і дозволили йому керувати вантажним автомобілем, як водію, який має посвідчення водія категорії В. з урахуванням положень Постанови КМУ від 22.03.2022 №348, якою встановлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, СІ на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В. Таким чином постанова є протиправною та підлягає скасуванню .

Відповідач у відзиві на позов вважає позов повністю необґрунтованим і повністю заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 02.09.2022 о 13 год. 05 хв. в с. Василівка Роменського району ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Камаз 55102. номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме без посвідчення водія категорії «СЕ», чим порушив п.2.1 а) Правил дорожнього руху. Згідно з п.2.13 ПДР транспортний засіб з напівпричепом, яким керував позивач, належить до категорії «СЕ» (ВЕ. С1Е. СЕ. Д1Е. ДЕ - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, СІ, С. Д1 або Д та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів). Такі транспортні засоби належать до категорій, які не підпадають під положення Постанови Кабінету Міністрів №348. Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватись на цих вимогах. Відповідальність за дане правопорушення, передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керувати таким транспортним засобом. Враховуючи вищевказані норми законодавства , ним було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та застосовано до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Указане правопорушення зафіксоване на нагрудну камеру (відеозапис додано до відзиву). Під час розгляду справи позивачу було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. При винесені оскаржуваної постанови він керувався ПДР. КУпАП. в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєно, а тому він діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Позивач у своєму позові не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, до позову не додає жодних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Просив відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог (а.с.29-32).

У письмових поясненнях на позов третя особа в особі голови СФГ «Урожай» вказує про те. що Господарство дозволило позивачу керувати вантажним автомобілем, як водію, який має посвідчення водія категорії Б, з урахуванням положень Постанови КМУ від 22.03.2022 №348, якою встановлено, що у період воєнного стану, керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В. Третя особа вважає, що винних дій з боку його робітника позивача, в розумінні КУпАП не вбачається, а тому просить позов задовольнити (а.с.28 зворот).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

22 вересня 2022 року позов залишено без руху (а.с.7).

12 жовтня 2022 року недоліки усунуті (а.с.10).

14 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.14).

Сторони до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.40, 42,43).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З постанови БАД №648675 від 02.09.2022, винесеної поліцейським СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Ревішвілі Д.М. вбачається, що 02 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. В постанові вказано про те, що 02.09.2022 о 13 год. 15 хв. в с. Василівка Роменського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Камаз 55102, р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом р.н. НОМЕР_2 без посвідчення водія категорії «С», «Е», тобто не маючи права керування цим транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1. а ПДР.(а.с.3).

З посвідчення водія серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 має право керування транспортним засобом категорії «В», «С» (а.с.45-46).

З довідки ТОВ «Автошкола на Подолі», дійсній до 27.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 пройшов перепідготовку водіїв, даний документ не є документом, що надає право на керування транспортним засобом (а.с.47).

З відеозапису з нагрудної відеокамери , що доданий до відзиву на позов вбачається, що 02.09.2022 о 12 год. 57 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб КАМАЗ з напівпричепом, під керуванням ОСОБА_1 . Оглянувши посвідчення водія, надане ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, працівник поліції вказав про порушення водієм правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом без наявності відповідної категорії , після чого повідомлено водія про те, що відносно нього буде складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та роз`яснено ст. 63 Конституції України і права, передбачені КУпАП (зачитано на звороті постанови про накладення адміністративного стягнення). після чого, працівник поліції перемістився до патрульного автомобіля, де склав оскаржувану позивачем постанову. Від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився. Пояснення по суті ОСОБА_1 надати не запропоновано. На запитання про причини зупинки транспортного засобу, працівник поліції вказав про порушення водієм правил дорожнього руху, яких саме, не уточнено (а.с.34).

ОСОБА_1 не погодившись з постановою про накладення на нього адміністративного стягнення, оскаржив її до суду.

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» - у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами, а згідно ч.1 ст. 8 цього Закону - Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема частина 2 статті 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Нормами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, згідно диспозіції ч.2 ст. 126 КУАП, за якою винесено оскаржувану постанову, відповідальність особи настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Тобто, необхідною умовою адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП є відсутність у особи права керування певною категорією транспортних засобів.

На позивача накладено адміністративне стягнення за порушення п. 2.1 а ПДР, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом КАМАЗ 55102 при собі мав посвідчення водія, серії НОМЕР_3 , виданий ТСЦ 5944 13.08.2020, відповідно якого було встановлено особу водія під час винесення оскаржуваної постанови. Дане посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «В», «С» (а.с.45).

Відповідно до 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій:…В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; C призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;…BE, C1E, CE, D1E, DE состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів.

Судом встановлено, що 02 вересня 2022 року о 12 год. 57 хв. водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Камаз 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить СФГ «Урожай» за напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 був зупинений інспектором СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області. Після перевірки посвідчення водія особи, яку було зупинено і реєстраційного документа на транспортний засіб інспектор повідомив водія ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено постанову про накладення адміністративного стягнення, після чого зачитав права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які зазначені на зворотному боці офіційного бланку постанови, і перемістився до патрульного автомобіля, де склав оскаржувану постанову.

При цьому, нормами ст. 270 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАп орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, чого у даному випадку не було.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд, після дослідження відеозапису, долученого відповідачем до відзиву на позов, вважає, що при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не забезпечено дотримання прав позивача, що призвело до порушення процедури розгляду справи.

Так, посадовою особою, що здійснювала розгляд справи відносно позивача за порушення ним ПДР на місці зупинки транспортного засобу, не оголошено яка посадова особа розглядає справу відносно нього, не запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення по суті правопорушення, не з`ясовано, чи має особа, відносно якої розглядалась справа, клопотання, чи бажає вона скористатись своїм правом на правову допомогу, не з`ясовано, чи є обставини, як пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на думку суду, є самостійною підставою для скасування спірної постанови.

Крім того, статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно з частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

В даному випадку, під час зупинки позивача відповідачем не було дотримано вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» (не повідомлено про причину зупинки), що ставить під сумнів неупереджене відношення відповідача у даному конкретному випадку до водія, якого було зупинено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, та з порушенням процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки суду не впливають.

За наведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова серії БАД №648675 від 02.09.2022 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до норм ч.1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Сумській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 9, 72-82, 241-244, 250, 286 КАС України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Ревішвілі Давида Мерадовича, третя особа: Селянське фермерське господарство «Урожай» про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №648675 від 02.09.2022, винесену поліцейським СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Ревішвілі Давидом Мерадовичем відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Сумській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: поліцейський СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Ревішвілі Давид Мерадович, адреса:Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, 107.

Третя особа: Селянське фермерське господарство «Урожай», адреса: Сумська область, Роменський район, с. Андріяшівка, вул. Київська, 98А, .

Повне судове рішення складено 05 січня 2023 року (31.12.2022, 01.01.2023 вихідні).

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова