Справа № 120/14380/21-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14380/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк Михайло Васильович
Суддя-доповідач - Капустинський М.М.
10 січня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М.
суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2017 №77 позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за пп. а ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку з закінченням строку контракту). Станом на дату виключення зі списків особового складу частини його вислуга років становила у календарному обчисленні 15 років, у пільговому обчисленні 24 роки 7 місяців, що відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ є достатньою умовою для його виходу на пенсію за вислугу років. Позивач вказує, що 25.06.2021 звернувся до відповідача із заявою в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідні документи для призначення в подальшому пенсії за вислугу років. Однак за результатами розгляду цієї заяви відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для вчинення таких дій, позаяк його вислуга років на дату звільнення з військової служби має становити 23 роки в календарному обчисленні, а не у пільговому.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Зазначає, що позивач 25.06.2021 звернувся із заявою з проханням вчинити дії щодо оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області визначений законодавством перелік документів для розгляду питання призначення йому пенсії за вислугу років. Відповідач зазначає, що на виконання вимог закону вказана заява була розглянута посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 та в межах повноважень у встановлені терміни позивачу надано відповідь від 30.06.2021 за №9/13/2806, в якій було розтлумачено порядок його дій, а саме - необхідність звернення з відповідним питанням за місцем проживання до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, як вказує відповідач, позивач не врахував його рекомендації та не звернувся із заявою встановленого зразка до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому знаходиться особова справа останнього, що унеможливило оформлення посадовими особами відповідача документів для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. За таких обставин відповідач стверджує, що заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що судом першої інстанції справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, та, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити - без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого офіцера бортового вузла зв`язку у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28.04.2017 №77 позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за пп. а ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку з закінченням строку контракту).
Наступник наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2017 № 122 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини з 31.07.2017.
Відповідно до цього ж наказу станом на день виключенні зі списків особового складу вислуга років ОСОБА_1 становила: у календарному обчисленні 15 років 0 місяців, у пільговому обчисленні 24 роки 7 місяців.
25.06.2021 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою в якій просив оформити та подати документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення йому пенсії за вислугою років.
Листом від 30.06.2021 № 9/13/2806 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивачу про те, що вислуга років на дату звільнення позивача із військової служби має становити 23 роки в календарному обчисленні, а не в пільговому, у зв`язку з чим останній не набув права на пенсію за вислугу років. Окрім того відповідач звернув увагу позивача на те, що його особова справа знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим з питанням оформлення документів для призначення пенсії рекомендував звернутися за місцем знаходження його особової справи.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2016 р. по 30.09.2017 р. і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
Згідно ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-XII, Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393) яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Колегія суддів враховує, що на момент виникнення спірних правовідносин звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 (червень 2021 року) пункт 3 Постанови №393 (в діючій на той час редакції) визначав, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:
- один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 7 підпункту "а");
- один місяць служби за півтора місяця - на льотній роботі в авіації (за винятком видів авіації, зазначених у підпункті "б" цього пункту) - на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби України (абзац 2 підпункту "в").
Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі N 295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі N 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі N 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі N 360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі N 569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі N 750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі N 620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18. Крім того, ця ж правова позиція не втратила своєї актуальності і на даний час, незважаючи на зміни до Постанови № 393, що внесені Постановою КМ України № 119 від 16.02.2022, про що свідчить і остання судова практика Верховного Суду (постанова від 20 вересня 2022 року у справі № 640/12919/20).
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. А згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 03 березня 2021 року по справі № 295/6301/17, від 14 квітня 2021 року по справі № 480/4241/18 зокрема про те, що на момент виникнення спірних правовідносин для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.
Як встановлено судом із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, вислуга років ОСОБА_1 на 31.07.2017 (на дату звільнення з військової служби) становить: у календарному обчисленні 15 років, у пільговому обчисленні 24 роки 7 місяців.
Станом на 31.07.2017 вислуга років позивача, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 23 календарних роки, а саме 24 роки 7 місяців, що вказує на те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону № 2262-XII.
Отже, посилання відповідача на відсутність підстав для звернення до органу Пенсійного фонду України для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років є передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.
Визначаючись щодо інших доводів відповідача про те, що він не є належним суб`єктом оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років, то суд враховує таке.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року (далі - Порядок № 3-1).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Відповідно до п. 12 Порядку № 3-1 повноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Згідно з абзацом другим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937, на обласні ТЦКСП покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до п. 3.1. Наказу Міністра Оборони України від 14.08.2014 №530 Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України та членів сімей оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям, здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України обласними ТЦКСП згідно з Порядком № 3-1.
Враховуючи вище процитовані положень діючого законодавства слідує, що саме ІНФОРМАЦІЯ_3 є тим уповноваженим органом, який наділений функціями та повноваженнями щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. Тому посилання останнього на те, що звернення позивача мало бути адресоване за місцем знаходження особової справи до ІНФОРМАЦІЯ_7 є безпідставним та таким, що не узгоджується із законодавчо визначеним порядком оформлення відповідних документів.
Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягала не оформленні та не подані до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Зважаючи на встановлення судом факту порушення прав позивача, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення пенсії позивачу за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.