Справа № 569/16939/22
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючої судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії інспектора, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови та змінивши предмет позову, просить суд скасувати рішення службової (посадової) особи Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції інспектора сержанта поліції Бульченка Олександра Сергійовича, а саме: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі із серією та номером ЕАР № 6106707 від 01.11.2022, винесену щодо ОСОБА_1 , за порушення п. 12.9 в. Правил дорожнього руху України - водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху, та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , за порушення п. 12.9 в. Правил дорожнього руху України - водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху, та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 (триста сорок) гривень, 00 коп., - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Присудити на користь позивача усі судові витрати, у тому числі, судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.11.2022 року о 10:50 год. службовою (посадовою) особою Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції інспектором сержантом поліції Бульченком Олександром Сергійовичем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, із серією та номером ЕАР № 6106707. щодо ОСОБА_1 , за порушення п. 12.9 в. Правил дорожнього руху України - водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , а також інших доказів у справі, 01.11.2022 близько 10:50 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz В 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на автошляху М06, рухався у напрямку міста Києва та був зупинений працівниками УПП в Житомирській області ДПП.

Після зупинки авто до ОСОБА_1 підійшла працівниця патрульної поліції, яка належним чином не представилася, та повідомила ОСОБА_1 про те, що він буцімто порушив п. 12.9 «Швидкість руху» Правил дорожнього руху України, перевищивши максимальну швидкість руху у 70 км/год., більш ніж на 20 км/год., зокрема, на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Указане порушення, зі слів поліцейської, було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam» (ТС000567) призначеного для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, інспектором УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 .

В подальшому, перед початком відповідного спілкування з ОСОБА_1 указаний працівник патрульної поліції належним чином не повідомила йому про його права та обов`язки, у тому числі, не роз`яснила право знайомитися з матеріалами справи, відкладати розгляд справи, право подавати докази у справі, а також право на захист.

Після цього, вищевказана поліцейська повідомила, що на місці буде проводити розгляд адміністративної справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що вищевказана працівниця патрульної поліції не представила жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу у підтвердження провини водія ОСОБА_1 (пояснення свідків, рапорти працівників патрульної поліції, відеозапис порушення ПДР. докази розташування знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та попереджувального знаку 5.70 «Фото-, відео-фіксування порушень Правил дорожнього руху», докази правильного налаштування, з технічної точки зору, лазерного вимірювача швидкості « TruCam » (ТС000567), тощо), а також не пояснила, чому поліцейський ОСОБА_2 здійснює фіксацію порушень ПДР за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam» (ТС000567), який перебуває у його дієвому користуванні, зокрема, утримується безпосередньо в руках, а не розміщується стаціонарно вмонтованим способом, - на місці події водій ОСОБА_1 свою провину не визнав, про що повідомив поліцейську, зазначивши у відповідній постанові, що з її діями не згідний.

Окрім цього, у ході спілкування ОСОБА_1 додатково вказав, що у момент фіксації жодних порушень ПДР він не допускав, рухався із допустимою швидкістю, а також наголосив, що по ліву сторону від нього, у попутній смузі для руху в одному напрямку, виконуючи маневр, зокрема, випередження, із набагато більшою швидкістю рухався інший автомобіль, який потрапив в поле зору вищевказаного приладу «TruCam» (ТС000567), що призвело до некоректного вимірювання швидкості саме його транспортного засобу.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року позовну заяву було залишено без руху із наданням десятиденного терміну для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали позивачем.

30 листопада 2022 року на виконання вимог ухвали суду від 14 листопада 2022 року про залишення позову без руху ОСОБА_1 було подано заяву про виправлення описки у даній ухвалі, що стосується визначення судом першої інстанції розміру судового збору, який необхідно сплатити за подання позивачем до суду відповідної заяви по суті справи, привівши такий судовий збір у відповідність до розміру визначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, а саме: у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн., замість невірно вказаного розміру 992,40 грн.

Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду про залишення позову без руху від 14.11.2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дії інспектора, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовлено.

02 грудня 2022 року позиваем було подано заяву із виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

23 грудня 2022 року представником відповідачів надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15м до 1200м. Перевищення швидкості ОСОБА_1 підтверджується фотознімками та відеозаписом, здійснюється сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 ТС 000567, який вказаний у пункті 5 постанови ЕАР № 6106707 від 01 листопада 2022 року. На відео з приладу TruCAM зафіксовано, що Mercedes-Benz B 200, д/н НОМЕР_1 , яким керував позивач 01.11.2022 року о 10 год. 50 хв. рухався по автодорозі М-06 Київ-Чоп 105 км зі швидкістю 106 км/год, при цьому дозволена максимальна швидкістю 70 км/год. Таким чином, перевищення швидкості становить більше як на 20 км/год.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представники Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП та Департаменту патрульної поліції, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

У відповідності до ч.4 ст.229КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 01 листопада 2022 року інспектором роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Бульченком О.С. винесено постанову ЕАР № 6106707 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови серії ЕАР № 6106707, 01 листопада 2022 року на автодорозі М-06, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz B 200, д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 106 км/год, в зоні дії знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості руху 70 км/год) чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20, серії ТС 000567, чим порушив п. 12.9 в ПДР перешкоджання руху іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР, зазначає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Загальні обмеження швидкості, зокрема п. 12.4 ПДР, населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно пункту 12.9. б. ПДР 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КУпАП передбачачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено матеріалами справи, що швидкість руху транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, д/н НОМЕР_1 , було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCAM LTI 20/20» серійний номер ТС000567.

З долученого до відзиву листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019, № 22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAM LTI 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

Як вбачається із відеозапису здійсненого на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20» № ТС000567, автомобіль Mercedes-Benz B 200, д/н НОМЕР_1 рухався на автодорозі М 06 «Київ-Чоп зі швидкістю 106 км/год.

Доводи позивача, що можливість використання приладу «TruCAM LTI 20/20» у ручному режимі прямо не передбачено законом, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Суд звертає увагу, що вказана норма передбачає можливість (що не є тотожним обов`язку) закріплення, монтування та розміщення технічних приладів та технічних засобів, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, тобто не виключає можливість використання таких приладів та засобів в ручному режимі.

Відтак, висновок позивача про те, що використання вимірювального приладу TruCAM у ручному режимі не передбачено законодавством, є необгрунтованим.

На відеозаписі долученому до відзиву, чітко видно транспортний засіб Mercedes-Benz B 200, д/н НОМЕР_1 , який перевищив дозволену швидкість руху та яким, як було встановлено та не заперечується позивачем він керував.

Проте, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

При цьому, частина 2 цієї статті передбачає, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно постанови серії ЕАР № 6106707 від 01.11.2022 року інспектором ДПП Бульченком О.С. зазначено, що позивач порушив п. 12.9 в. ПДР перешкоджання руху іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю.

Згідно п.12.9 в. ПДР України, водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю.

Тобто, підставою для зупинки вказаного транспортного засобу стало порушення вимог п.п. в. п.12.9 ПДР.

Таким чином, суд зауважує, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості, а в постанові зазначено за порушення позивачем перешкоджання руху іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю.

При цьому, відповідачем здійснення позивачем порушення вимог п.п. в. п.12.9 ПДР недоведено.

Відповідач, відповідно до ст.78 КАС України, не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення 12.9 в ПДР України.

Тобто, відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги 12.9 в ПДР України.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП в частині зазначення порушення ПДР, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.3ст.2 КАС України), суд константує, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушення правил дорожнього руху.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що через невірно зазначену кваліфікацію дій водія транспортного засобу в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.9.в ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6106707 від 01.11.2022 року підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, а позовна заява підлягає задоволенню, з закриттям провадження по справі.

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, а відповідачами у справі виступали Управління патрульної поліції у Житомирській області області та Департамент патрульної поліції, то суд вважає правомірним стягнути судовий збір, понесений позивачем у розмірі 992 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії інспектора, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати рішення службової (посадової) особи Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції інспектора сержанта поліції Бульченка Олександра Сергійовича, а саме: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі із серією та номером ЕАР № 6106707 від 01.11.2022, винесену щодо ОСОБА_1 , за порушення п. 12.9. в. Правил дорожнього руху України - водієві забороняється перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху, та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 коп. та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області, , місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, .

Суддя Н.Г.Кучина