Справа № 420/19971/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 січня 2023 року

м. Київ

справа №420/19971/21

адміністративне провадження №К/990/30155/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №420/19971/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

02 листопада 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 28 лютого 2019 року по 29 вересня 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 28 лютого 2019 року по 29 вересня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 19 жовтня 2022 року, позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо невиплати середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 31 липня 2020 року по 29 вересня 2021 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні з 31 липня 2020 року по 29 вересня 2021 року з урахуванням висновків суду.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, скаржнику необхідно було сплатити судовий збір в установленому законом розмірі.

На виконання вимоги ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2022 року відповідач надіслав платіжне доручення про сплату судового збору, яке надійшло суду касаційної інстанції 13 грудня 2022 року.

Отже, скаржник виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 25 листопада 2022 року.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена судової колегії - судді Шевцової Н.В., у період з 19 грудня 2022 року по 06 січня 2023 року включно, подана касаційна скарга вирішується колегією суддів у перший робочий день по виходу судді із відпустки.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник, оскаржуючи судові рішення в суді касаційної інстанції, покликається на пункти 1 та 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Заявник касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права (статтю 117 КЗпП України) без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі №761/9584/15-ц та постанова Великої Палати Верховного суду від 26 лютого 2020 року по справі № 821/1083/17).

Отже, відповідач виклав підставу касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з цим, покликаючись на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначив, що необхідно відступити від висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №810/451/17, який було покладено в основу рішення Одеського окружного адміністративного суду та П`ятого апеляційного адміністративного суду, щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме стосовно поширення статей 116, 117 КЗпП України на правовідносини, які виникли у зв`язку з прийняттям та виконанням судового рішення про виплату заборгованості із заробітної плати та відшкодування/компенсації.

Верховний Суд звертає увагу, що судами попередніх інстанцій не були застосовані висновки Верховного Суду, викладені у справі №810/451/17 від 13 травня 2020 року, тому Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 329 КАС України як на підставу відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 420/19971/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу №420/19971/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.Е. Мацедонська

Н.В. Шевцова