Справа № 140/7640/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7640/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ у Київській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області від 11.08.2022 №14851/03-16 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести призначення пільгової пенсії за віком відповідно до ст.55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та постійно проживає на території Камінь-Каширського району Волинської області.

Позивач зазначає, що маючи право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення такої пенсії, до якої надав усі необхідні документи, зокрема: довідку, видану виконавчим комітетом Маневицької селищної ради Волинської області 18.07.2022 №481, з якої видно, що він був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_1 з 19.07.1968 по 18.11.1986, з 23.12.1988 по 24.12.1988 із 12.07.1991 по 18.08.1993; довідку, видану 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 25.07.2022, про проходження строкової військової служби з 18.11.1986 по 20.12.1988; довідку, видану 17.10.2022 за №134/1 підприємцем ОСОБА_2 , про проходження навчальної практики у Маневицькому філіалі Луцького техноторгового центру «Орбіта» під час навчання у Львівському технікумі радіоелектроніки проходив навчальну практику у Маневицькому філіалі Луцького техноторгового центру «Орбіта»; копію акту обстеження умов проживання від 25.10.2022, з якого видно, що комісією в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було підтверджено факти постійного проживання позивача без реєстрації в с.Новосілки під час навчальної практики і канікул, коли навчався у Львівського технікуму радіоелектроніки; довідку, видану виконавчим комітетом Маневицької селищної ради Волинської області 14.11.2022 за вих. №4016 про проживання без реєстрацій в с.Новосілки Камінь-Каширського (бувший Маневицький) району Волинської області під час навчальної практики і канікул; довідку, видану виконавчим комітетом Маневицької селищної ради Волинської області 04.08.2022 року №3323, з якої видно, що позивач з 03.03.1995 по даний час постійно проживає та зареєстрований в смт Маневичі Волинської області, яке відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 №106 належить до зони гарантованого добровільного відселення.

17.08.2022 позивач отримав рішення з ГУ ПФУ у Київській області №14851/03-16 від 11.08.2022 про відмову в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, так як на думку відповідача1, позивач прожив в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 менше 3-х років, а саме: 2 роки 14 днів.

З рішенням ГУ ПФУ у Київській області позивач не погоджується, вважає його незаконним, оскільки ним були надані усі необхідні для призначення пенсії документи, достовірність яких була встановлена Волинською обласною адміністрацією під час видачі посвідчення потерпілого наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також зазначає, що ГУ ПФУ у Київській області протиправно не взяло до уваги його постійне проживання без реєстрації в АДРЕСА_1 під час навчальної практики і канікул у Львівському технікумі радіоелектроніки.

З огляду на вказані підстави позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.23).

Представник відповідача1 у відзиві на адміністративний позов (а.с.51-57) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що станом на 01.01.1993 позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення менше ніж 3 роки, а тому права на призначення пенсії, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ не має.

Вказує, що з поданих позивачем документів для призначення пенсії згідно пункту 2.1 Порядку встановлено, що він є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 04.12.1992 Волинською обласною державною адміністрацією. Згідно довідки №481 від 18.07.2022, виданої Манецицькою селищною радою, позивач був зареєстрований та постійно проживав у с.Новосілки Камінь-Каширського району Волинської області з 19.07.1968 по 18.11.1986, з 23.12.1988 по 24.12.1988, з 12.07.1991 по 18.08.1993, та згідно довідки №3323 від 04.08.2022, виданої Маневицькою селищною радою, з 03.03.1995 по даний час зареєстрований та проживає у смт Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області. На підставі довідки від 25.07.2022 №Т-518, виданої 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , та військового квитка № НОМЕР_2 , виданого 19.11.1986 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18.11.1986 по 20.12.1988 позивач проходив строкову військову службу.

Відповідно до архівної довідки №69-43-413, виданої 25.07.2022 Національним університетом «Львівська політехніка», ОСОБА_1 навчався у Львівському технікумі радіоелектроніки за спеціальністю «Радіоапаратобудування» денного відділення з 01.09.1986 по 07.05.1991.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 №106 с.Новосілки та смт Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області відносяться до зони гарантованого добровільного відселення (3 категорія).

Представник відповідача2 зазначає, що довідка від 14.11.2022 №4016, видана Маневицькою селищною радою про період проживання без реєстрації позивача в с.Новосілки Камінь-Каширського району Волинської області, акт обстеження умов проживання від 25.10.2022 та довідка від 17.10.2022 №134/1, видана приватним підприємцем ОСОБА_2 , при зверненні позивача до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою для призначення пенсії подані не були та спеціалістами органу Пенсійного фонду при прийнятті рішення про відмову не оцінювались, а тому не можуть братись судом до уваги при винесенні рішення по справі. Крім того, вказані довідки та акт обстеження умов проживання не є документами, які засвідчують особливий статус особи та не визначені частиною 6 підпункту 5 пункту 2.1. Порядку.

У відзиві на позов представник відповідача2 позовні вимоги не визнала з підстав, аналогічним тим, про які зазначив представник відповідача1 (а.с.60-61). Доводи представника відповідача2 зводяться до того, що позивач станом на 01.01.1993 прожив у зоні гарантованого добровільного відселення менше ніж 3 роки, а тому права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ не має. На думку представника ГУ ПФУ у Волинській області, відмова ГУ ПФУ у Київській області в призначенні пенсії позивачу є правомірною, просить в позові відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 04.12.1992 Волинською обласною державною адміністрацією, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, 3 категорії (а.с.17, 34).

Позивач 04.08.2022, тобто у віці 54 роки, звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявами про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку (а.с.27).

ГУ ПФУ у Київській області 11.08.2022 прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії №3. Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку слугувала та обставина, що документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку, оскільки період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 14 днів (з 26.04.1986 по 18.11.1986, 23.12.1988 по 24.12.1988, з 12.07.1991 по 31.12.1992). При цьому у рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 34 роки 1 місяць 11 днів (а.с.19, 46).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), якою визначено, що право на пенсію за віком особи набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17 та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Отже, право на застосування положень статті 55 Закону №796-XII щодо виходу на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку мають лише ті особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, і вказана обставина повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі мінами).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як визначено статтею 9 Закону №796-ХІІ, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. У свою чергу частиною третьою статті 65 Закону №796-XII обумовлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

В пункті 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі - Порядок №551), уточняється, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 року прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Як зазначено у пункті 11 Порядку №551, посвідчення видаються особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 року прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5).

Отже, із системного аналізу наведених нормативно-правових актів слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали (працювали), зокрема, в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років станом на 01 січня 1993 року. Єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 17.05.2021 №398/494/17, від 17.05.2021 №336/6218/16-а.

Як встановлено судом, позивачу 04.12.1992 видано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорія 3 (серія НОМЕР_1 ).

Відтак, ОСОБА_1 має право на пільги та компенсації, встановлені Законом №796-XII для осіб, які постійно проживають та постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) відселення та гарантованого добровільного відселення, в тому числі і право на пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Крім того, як слідує із матеріалів справи, факт проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення (у с.Новосілки та смт Маневичі Камінь-Каширського району) підтверджується довідками Манецицької селищної ради №481 від 18.07.2022 та №3323 від 04.08.2022 (а.с.9, 15), відповідно до яких позивач проживав та був зареєстрований на території зони гарантованого добровільного відселення в періоди з 19.07.1968 по 18.11.1986, з 23.12.1988 по 24.12.1988, з 12.07.1991 по 18.08.1993, з 03.03.1995 проживає по даний час.

Отже, станом на день аварії на ЧАЕС (26.04.1986) позивач проживав в зоні гарантованого добровільного відселення, відтак має право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що позивач і на даний час проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, тому останній набув право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років.

Суд наголошує, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської АЕС є підтвердженням того, що позивач постійно проживав чи працював на території радіоактивного забруднення станом на 01 січня 1993 року не менше строку, необхідного для набуття особою такого статусу. Факт проживання чи роботи позивача на території радіоактивного забруднення станом на 01 січня 1993 року перевірявся відповідними комісіями при видачі йому посвідчення.

Чорнобильської катастрофи» підтверджує факт проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Отже, висновки відповідачів про непроживання позивача станом на 01.01.1993 не менше трьох років в зоні гарантованого добровільного відселення та відсутність у нього права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є безпідставними.

Як вбачається з положень статті 55 Закону №796-XII, умовами надання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, є: наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу; постійне проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років; досягнення необхідного віку для призначення пенсії згідно статті 55 Закону №796-XII.

Наявність у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу та віку відповідачами не заперечується.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Законом №796-ХІІ.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач досяг пенсійного віку 54 роки 19.07.2022, із заявою про призначення пенсії звернувся 04.08.2022, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №796-ХІІ та приписів статті 45 Закону №1058-IV у позивача виникло з 20.07.2022 (тобто, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з 20.07.2022.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Київській області судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 17.11.2022 №6 (а.с.7).

Керуючись статтями 243-297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.08.2022 №73 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 з 20.07.2022 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, );

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій