Справа № 520/3502/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 р. Справа № 520/3502/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 25.08.22 по справі № 520/3502/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн з 01 липня 2021 року відповідно до Постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити єдиним платежем ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбачену Постановою КМУ № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 01 липня 2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у встановленні та виплаті ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн додатково до існуючого розміру пенсії, згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області додатково до існуючого розміру пенсії встановити та виплатити ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713, у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Вказує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 по справі №520/9894/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням складових та розміру видів грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118. Стверджує, що на виконання вищевказаного рішення ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018. Також зауважує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі №520/5791/19, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118. Вказує, що на виконання вищевказаного рішення ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018. Наголошує, що оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 після перерахунку пенсії на виконання рішення суду збільшено більше ніж на 2000,00 грн., підсумок пенсії не змінився. Вважає, що підстави для виплати щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. згідно Постанови № 713 у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відсутні.

Позивач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Згідно з ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 по справі №520/9894/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розміру та складових видів грошового забезпечення відповідно до довідки Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням складових та розміру видів грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118 без обмеження максимальним розміром пенсії та здійснити виплату недоотриманої частини пенсії після її перерахунку з 01.01.2018. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області встановленого зразка довідку про розміри та складові видів грошового забезпечення позивача з урахуванням таких показників в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 року №118.

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі №520/5791/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% до 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського ПГЗ-ДКАУ від 14.02.2018 №118. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 по справі №520/9894/18 та від 15.07.2019 по справі №520/5791/19, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 12.11.2021, в якій зазначив, що відповідно до Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р., відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., встановлена щомісячна доплату в сумі 2000 гривень, яку позивач не отримує. Просив призначити доплату або повідомити причини її не виплати.

Листом від 08.12.2021 №16571-26127/Г-02/8-2000/21 відповідач повідомив, що з 01.07.2021 постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону, до розміру їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону станом на 01.03.2018, встановлено щомісячну доплату, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону. У разі коли пенсія переглядалась (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахунку) не досягла 2000 гривень, щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Оскільки розмір пенсії позивача після перерахунку на виконання рішення суду збільшився більше ніж на 2000 гривень, підсумок пенсії з 01.07.2021 не змінився.

У зв`язку з не нарахуванням та невиплатою пенсійним органом щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу з 01.07.2021 щомісячної доплати, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 за №713 у сумі 2000,00 грн, є протиправною. У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача додатково до існуючого розміру пенсії встановити та виплатити позивачу з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 (далі по тексту - Постанова №713) встановлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Аналіз наведених положень вказує на те, що підставою для невиплати чи зменшення розміру спірної доплати є перегляд (перерахунок) пенсії після 01.03.2018, тобто, перегляд (перерахунок) повинен стосуватися періоду часу після 01.03.2018.

Відповідно до листа відповідача від 08.12.2021 №16571-26127/Г-02/8-2000/21 перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення від 17.12.2018 по справі №520/9894/18 та від 15.07.2019 по справі №520/5791/19 здійснено у травні та вересні 2019 року відповідно.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок пенсії позивача здійснювався на виконання судових рішень у справі №520/9894/18 та №520/5791/19, якими підтверджено неправомірність дій пенсійного органу під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018.

За таких умов, саме помилкові дії відповідача зумовили подальший перерахунок пенсії позивача на виконання судових рішень, а тому приведення пенсії позивача у відповідність до вимог закону (а в цілому захист права особи на належне пенсійне забезпечення) не може вважатися перешкодою для отримання доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021.

Також, колегія суддів звертає увагу, що перерахунок пенсії позивача, який мав місце у травні та вересні 2019 року на виконання рішень суду, стосувався періоду виплати пенсії, починаючи з 01.01.2018. При цьому, за приписами Постанови № 713 умовою, з якою пов`язується виплата доплати у розмірі 2000,00 грн, є відсутність факту проведення перерахунку пенсії після 01.03.2018. Тобто юридичне значення має дата, з якої проведено перерахунок пенсії позивача, якою у межах спірних правовідносин є 01.01.2018, а не дата вчинення пенсійним органом дії щодо перерахунку пенсії, якою у межах спірних правовідносин є травень та вересень 2019 року.

Отже, перерахунок пенсії позивача стосувався іншого періоду виплати пенсії, ніж той, що визначений у постанові Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що бездіяльність відповідача щодо відмови у встановленні та виплаті ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн додатково до існуючого розміру пенсії, згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", є протиправною.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо проведення після 01.03.2018 перерахунку пенсії позивача, та як наслідок, її збільшення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такий перерахунок був здійснений на виконання судового рішення та направлений на відновлення порушених прав позивача. Відповідача було зобов`язано привести пенсію позивача до встановленого чинним законодавством розміру, і нового перерахунку пенсії позивача з підстав, визначених Законом № 2262, пенсійний орган не проводив.

Також, колегія суддів зазначає, що відновлення права на отримання пенсії в належному розмірі, як і збільшення розміру пенсії позивача на підставі Законів України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік», «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «Про Державний бюджет України на 2021 рік», не є тим перерахунком (переглядом) пенсії, який мав би відбутись після 01.03.2018 відповідно до норм чинного пенсійного законодавства, а тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню абз. 3 п. 1 Постанови № 713.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в оскаржуваній частині.

Доводи апеляційної скарги із зазначених вище підстав не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і свідчать про незгоду відповідача із правовою оцінкою обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 по справі № 520/3502/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош