Справа № 380/13933/22
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із вимогами:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 37 від 18.02.2022 р. про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії по віку та Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області № 37 від 29.04.2022 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії по віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до трудового стажу час навчання у Львівському медичному інституті з 01.09.1979р. по 01.07.1984 р. та призначити ОСОБА_2 пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.12.2021 року з урахуванням до стажу роботи часу навчання у Львівському медичному інституті і здійснити доплату пенсії з 04.12.2021 року з урахуванням виплаченої.

З метою обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що двічі зверталась до пенсійного органу із заявами про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, відповідачами було двічі відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії з огляду на невідповідність її по батькові « ОСОБА_3 » із записами у документах, що підтверджують страховий стаж позивача « ОСОБА_4 ». Позивач вважає, що має право на призначення пенсії за віком з моменту первинного звернення до пенсійного органу, адже технічні помилки при заповненні по батькові у відповідних документах, які підтверджують її страховий стаж були допущені саме уповноваженими особами.

Ухвалою судді від 24.10.2022 в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

26.10.2022 від представника відповідача 1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він щодо задоволення позову заперечив та вказав, що згідно доданих документів до страхового стажу позивача не зараховано: трудову книжку НОМЕР_1 , оскільки на першій сторінці трудової книжки зазначено по батькові « ОСОБА_5 » (російською мовою) не відповідає паспортним даним « ОСОБА_6 » (російською мовою) та дата народження і дата заповнення трудової книжки дописано чорнилом іншого кольору; період навчання з 01.09.1979 по 01.07.1984, скільки в довідці від 31.01.2022 зазначене прізвище « ОСОБА_3 » не відповідає по батькові, зазначеному в свідоцтві про одруження « ОСОБА_7 ».

23.11.2022 від представника відповідача 1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він щодо задоволення позову заперечив та вказав, що період навчання з 01.09.1979 по 01.07.1984 неможливо зарахувати до стажу позивача, оскільки у довідці №01-15/31 від 31.01.2022 зазначено по батькові « ОСОБА_3 », яке не відповідає по батькові « ОСОБА_7 », зазначеному в свідоцтві про одруження. Іншу уточнюючі довідки та показання свідків позивачем не надавались.

28.11.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, якою він додатково обґрунтовує підставність позовних вимог.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25 серпня 1984 року, ОСОБА_8 у період з 01.09.1979 по 31.07.1985 проходила навчання у Львівському медичному інституті.

11.02.2022 ОСОБА_1 було подано заяву до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №37 від 18.02.2022 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Страховий стаж особи: 14 років 8 місяців 15 днів. За поданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки заповнення титульної сторінки проведено з порушенням вимог п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, а саме: заповнено різними чорнилами. Крім цього є розбіжності в по батькові заявниці згідно паспортних даних « ОСОБА_9 », а в трудовій книжці « ОСОБА_5 », в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_7 »;

- період навчання з 01.09.1979 по 30.06.1984 згідно довідки №01-15/31 від 31.01.2022, оскільки довідка видана на дошлюбне прізвище, а у свідоцтві про шлюб по батькові « ОСОБА_7 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ».

27.04.2022 ОСОБА_1 було повторно подано заяву до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №37 від 29.04.2022 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Стаж для визначення права на призначення пенсії за віком становить 23 роки 02 місяці 00 днів, при цьому страховий стаж особи 20 років 08 місяців 15 днів. За поданими документами до страхового стажу не зараховано:

- трудову книжку НОМЕР_3 , дата заповнення 25.08.1984, оскільки на першій сторінці трудової книжки зазначено по батькові « ОСОБА_5 » (російською мовою) не відповідає паспортним даним « ОСОБА_6 » (російською мовою) та дата народження і дата заповнення трудової книжки дописано чорнилом іншого кольору;

- період навчання з 01.09.1979 по 30.06.1984, оскільки в довідці №01-15/31 від 31.01.2022 зазначене по батькові « ОСОБА_3 » (українською мовою) не відповідає по батькові, зазначеному в свідоцтві про одруження « ОСОБА_7 » (українською мовою).

27.07.2022 ОСОБА_1 було втретє подано заяву до Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №37 від 29.07.2022 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 21.07.2022. Страховий стаж позивача: 32 роки 5 місяців 29 днів.

Разом з тим, Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком не було зараховано до її страхового стажу період навчання у Львівському медичному інституті з 01.09.1979 по 01.07.1984.

Позивач вважаючи протиправними рішення пенсійних органів про відмову у призначенні пенсії №37 від 18.02.2022 та №37 від 29.04.2022, а також не зарахування до страхового стажу періоду її навчання у Львівському медичному інституті про з 01.09.1979 по 01.07.1984, звернулась до суду.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно статті 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 1 частини другої вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачі приймаючи рішення про відмови у призначенні позивачу пенсії за віком та не зарахуванні до страхового стажу позивача загального періоду її роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25 серпня 1984 року та зокрема періоду її навчання у Львівському медичному інституті з 01.09.1979 по 30.06.1984 посилались на розбіжність між фактичним по батькові позивача « ОСОБА_3 » та зазначенням по батькові у трудовій книжці « ОСОБА_5 » та у свідоцтві про одруження « ОСОБА_7 ».

Окрім цього, відповідача посилались й на те, що дата народження і дата заповнення трудової книжки дописано чорнилом іншого кольору.

Щодо не зарахування відповідачами відповідних страхових стажів ОСОБА_1 при вирішенні питань про призначення їй пенсії за віком суд зазначає таке.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Суд звертає увагу, що станом на момент внесення записів до трудової книжки позивача за спірні періоди, які не були зараховані пенсійними органами при розгляді заяви про призначення пенсії за віком, була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (далі Інструкція №162).

Згідно абзацу 1 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5 Інструкції №162).

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні за змістом положення містяться також в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.

Дослідивши копію трудової книжки серії НОМЕР_1 суд встановив, що окрім неправильного, на думку відповідачів, зазначення по батькові позивача « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 », така містить усі необхідні записи про роботу за спірний період і, на переконання суду, є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу на те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Також, у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку обіймав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Суд зазначає, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Водночас суд вказує, що зазначення у трудовій книжці серії НОМЕР_1 по батькові позивача « ОСОБА_5 » відповідає зазначенню у паспортних даних позивача « ОСОБА_10 » та свідоцтві про шлюб « ОСОБА_7 », оскільки відповідне підтверджується експертним висновком №056/223-n/2 від 08.04.2022, зробленим Українським бюро лінгвістичних експертиз. Згідно цього ж висновку, українські записи імені по батькові ОСОБА_7 (диплом Львівського державного медичного інституту, запис ОСОБА_11 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис ОСОБА_12 ) і ОСОБА_3 (паспорт громадянина України, запис ОСОБА_1 ) та російські записи ОСОБА_5 (диплом Львівського державного медичного інституту, запис російською мовою ОСОБА_12 ) і ОСОБА_5 (паспорт громадянина України, запис російською мовою ОСОБА_13 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Також з аналізу наведених норм, судом встановлено, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, а відтак недоліки ведення трудової книжки, які визначені відповідачем у спірному рішенні, не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачами недоліки (дата народження і дата заповнення трудової книжки дописано чорнилом іншого кольору; розбіжності в по батькові заявниці згідно паспортних даних « ОСОБА_9 », а в трудовій книжці « ОСОБА_5 », в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_7 ») не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи та навчання позивача до стажу, що враховується при призначенні (перерахунку) пенсії.

Суд наголошує, що не зарахування спірних періодів роботи та навчання позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд знову ж таки зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача з момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, суд, зважаючи на зазначені у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №37 від 18.02.2022 та рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №37 від 29.04.2022 обставини щодо відмови ОСОБА_13 у призначенні пенсії за віком, вважає, що такі були прийняті безпідставно, а отже вони підлягають скасуванню.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У відповідності до пункту 1 абзацу 1 частини 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи викладене, суд, зважаючи на висновок щодо протиправності та скасування винесених Головними управліннями Пенсійних фондів України у Львівській та Тернопільській областях рішень та на те, що під час первинного звернення (11.02.2022) до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком позивачем не було пропущеного встановленого тримісячного строку звернення із відповідною заявою, вважає, що належним та ефективним способом захисту її прав буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_14 період її навчання у Львівському медичному інституті з 01.09.1979 по 01.07.1984 а також призначити їй з 04.12.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 1984,80 грн., такий підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №37 від 18.02.2022, яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №37 від 29.04.2022, яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) період її навчання у Львівському медичному інституті з 01.09.1979 по 01.07.1984.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) призначити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) з 04.12.2021 пенсію за віком у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, 3; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.