Справа № 120/7954/22
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 р. Справа № 120/7954/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року до Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Дзісьом Андрієм Романовичем, до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - військової частини НОМЕР_1 , за вимогами якої (з урахуванням уточнених вимог) позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в оформленні та поданні необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених до військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 N 2262-XII;

- зобов`язати відповідача оформити та подати необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років позивачу відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 N 2262-XII.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що враховуючи його загальну вислугу років у пільговому обчисленні, яка на день звільненні з військової служби (15.11.2017) становить 26р. 05 міс. 19 днів, він набув право на призначення пенсії за вислугу років згідно пункту а ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Однак, відповідач протиправно відмовив у поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів для призначення йому пенсії за вислугу років із тих мотивів, що його календарна вислуга років є меншою за 23 роки та 6 місяців, що б слугувало передумовою для призначення пенсії згідно наведеної норми Закону. Позивач з посиланням на постанови Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі N 805/3923/18-а, від 14.04.2021 року по справі N 480/4241/18 вважає, що положеннями чинного законодавства набуття особою права на пенсію за вислугою років військової служби не ставиться в залежність від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги. За таких обставин позивач переконує суд у тому, що оскаржувані дії відповідача є такими, що порушують його конституційне право на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 05.10.2022 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які усунуто останнім 11.10.2022 шляхом уточнення змісту позовних вимог.

Надалі ухвалою від 17.10.2022 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (у письмовому провадженні). Крім того, сторонам встановлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення, а третій особі письмові пояснення щодо позову.

24.10.2022 на адресу суду від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні вимог відмовити повністю. Зазначає про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки позивач не має встановленої пунктом «а» статті 12 Закону N 2262-XII достатньої календарної вислуги років. Вказує, що Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" N 3668 від 08.07.2011 року внесено зміни в пункт «а» статті 12 Закону N 2262-XII відповідно до якого пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, у період з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. Натомість відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2027 року N 363-ос календарна вислуга років ОСОБА_1 становить 18 років 00 місяців 00 днів, загальна вислуга років позивача становить 26 років 05 місяців 19 днів, з яких пільгова вислуга 08 років 05 місяців 19 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом «а» статті 12 Закону N 2262-XII.

Стверджує, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі. Зарахування до цієї вислуги стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Поряд з цим, вважає безпідставним твердження позивача, що для призначення пенсії за вислугу років підлягає застосуванню постанова КМУ від 17 липня 1992 р. N 393, якою позивачу, на його думку, для призначення такої пенсії має зараховуватися пільговий стаж, оскільки норми Постанови N 393 можуть застосовуватись лише в частині, яка не суперечить нормам Закону N 2262-XII.

Окрім цього просить під час розгляду даної адміністративної справи врахувати судову практику Верховного Суду, яка склалася при вирішенні аналогічних справ, а саме постанови від 22.01.2019 у справі № 295/10742/16-а, від 27.02.2019 у справі № 295/6454/17, від 17.06.2020 у справі № 337/2596/17, від 16.07.2020 у справі № 200/9829/18-а.

За таких обставин відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповіді на відзив від позивача не надходило.

01.11.2022 до суду від третьої особи військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення щодо позову, згідно яких останній також позов не визнає з підстав, що є ідентичними до тих мотивів, які викладені відповідачем у поданому відзиві. Вважає, що оскільки календарна вислуга років позивача становить лише 18 років, тому він не набув права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону N 2262-XII.

Інших заяв від учасників спору до суду не надходило.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, які викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонний загін).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.2017 N 363-ОС, старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого в запас Збройних Сил України наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03 листопада 2017 року № 353-ос згідно підпункту г ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини з 15 листопада 2017 року.

Станом на день виключенні зі списків особового складу відповідно до згаданого вище наказу від 15.11.2017 № 363-ос, вислуга років ОСОБА_1 становила: у календарному обчисленні 18 років 00 місяців 00 дні, у пільговому обчисленні 08 років 05 місяців 19 днів, загальна військова вислуга років 26 років 05 місяців 19 днів.

Як зазначає позивач, 29.08.2022 він звернувся із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України з проханням оформити та подати документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугою років.

Листом від 15.09.2022 № 11/Г-7617-12104 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила позивачу, що на дату його виключення зі списків особового складу військової частини його вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 18 років 00 місяців 00 днів, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом «а» статті 12 Закону N 2262-XII. Відтак, прийняття заяви про призначення пенсії від особи, яка не набула права на пенсію відповідно до Закону N 2262, ні Порядком N 3-1, ні наказом МВС N 760 не передбачено. Тому відсутні підстави для надання доручення ІНФОРМАЦІЯ_2 про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугою років на умовах, визначених ст. 12 Закону N 2262, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України. Також повідомлено, що єдиним уповноваженим структурним підрозділом, на який покладено функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій, визначено фінансово-економічне управління Адміністрації Держприкордонслужби.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та фактичним обставинам справи, суд враховує наступне.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз. 2 п. 1ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначені Законом України "Про Державну прикордонну службу України" N 661-IV від 03 квітня 2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" визначено, що комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно із п. "а", п. "б", п. "в" ст. 17 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

А відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону N 2262-XII, Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Постанова N 393) яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

При цьому суд враховує, що на момент звільнення позивача із військової служби 15.11.2017 року, пункт 3 Постанови N 393 (в діючій на той час редакції) визначав, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 7 підпункту "а");

один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України (абзац 10 підпункту "в").

З вказаної постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах. При цьому, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону N 2262-XII.

Верховний Суд у своїй постановах від 27 березня 2018 року у справі N 295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі N 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі N 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі N 360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі N 569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі N 750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі N 620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі N 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі N 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою N 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі N 480/4241/18. Крім того, ця ж правова позиція не втратила своєї актуальності і на даний час, незважаючи на зміни до Постанови № 393, що внесені Постановою КМ України № 119 від 16.02.2022, про що свідчить і остання судова практика Верховного Суду (наприклад, постанова від 20 вересня 2022 року у справі № 640/12919/20 та інші).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. А згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд враховує правові висновки Верховного Суду, сформовані у постановах від 03 березня 2021 року по справі № 805/3923/18-а, від 14 квітня 2021 року по справі N 480/4241/18, згідно з якими:

- в цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку N 393.

Як уже встановлено судом із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, вислуга років ОСОБА_1 станом на 15.11.2017 (на дату звільнення з військової служби) становить: у календарному обчисленні 18 років 00 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні (з урахуванням пільгової вислуги років) 26 років 05 місяців 19 днів.

Із цього слідує, що станом на 15.11.2017 вислуга років позивача, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 23 календарних роки та 6 місяців, а саме - 26 років 05 місяців 19 днів, що вказує на те, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону N 2262-XII.

З огляду на викладене суд вважає, що посилання відповідача на відсутність підстав для звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років є передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Щодо наявності у відповідача повноважень на оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону N 2262-XII суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 48 Закону N 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону N 2262-XII регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року N 3-1 (далі - Порядок N 3-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку N 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із зазначеним вище Законом, подаються цими особами до головних управлінь ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно пункту 12 вказаного Порядку N 3-1 повноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п. 6 цього Порядку.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 року у справі N 537/1980/16-а зробила висновок про те, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Суд також зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 року N 760 затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з інших соціальних питань (далі - Інструкція N 760).

Вказана інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом N 2262-XII.

Згідно пункту 1 розділу III Організація роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій Інструкції N 760 саме на уповноважені структурні підрозділи (це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з оформлення та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів), покладено функції з організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства, зокрема, вони приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону N 2262-XII, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком N 3-1 та у 10-денний строк, з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком N 3-1, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

Відтак, з урахуванням наявності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону N 2262-XII, саме на відповідача, як уповноваженого органу, в структурі якого позивач проходив службу та з якого його звільнено, покладено обов`язок у відповідний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії від позивача оформити всі необхідні документи і подання до органу Пенсійного фонду про призначення йому пенсії.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першої статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, у публічно-правових відносинах презюмується правомірність поведінки суб`єкта приватного права, якщо це не буде спростовано в порядку визначеному законом. У даному разі будь-яких порушень вимог чинного законодавства, які б унеможливлювали позивачем реалізувати свої права та гарантії визначені Законом N 2262-XII відповідачем не наведено.

Відповідачем не доведено правомірність власних дій, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача. При цьому суд зазначає, що інші доводи відповідача, наведені ним у відзиві на позовну заяву, вищезазначених висновків суду не спростовують.

Відтак, суд приходить до висновку, що відмова ОСОБА_1 в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів для призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону N 2262-XII є протиправною. А отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону N 2262-XII.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 N 2262-XII.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 N 2262-XII.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 09.01.23.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (, місцезнаходження: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601);
Третя особа: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович