Справа № 420/16104/22
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 січня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного положеннями ст.262 ч.5 КАС України, заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в адміністративній справі №420/16104/22, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.06.2022 року №05 «Про відмову у призначенні пенсії»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 04.04.1991 року по 28.10.1993 року; з 15.05.1995 року по 14.05.1996 року; з 28.05.1996 року по 11.06.1999 року; з 15.06.1999 року по 18.09.2006 року, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня досягнення 60 річчя, тобто з 17.05.2022 року.

Ухвалою суду від 14.11.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

09.12.2022 року від позивача до суду надійшла письмова заява про збільшення позовних вимог в адміністративній справі №420/16104/22, в якій ОСОБА_1 просить суд додатково зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 19.09.2006 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року в ПП «ЛІСЕРВІС»; та з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року, з 01.04.2022 року по 15.05.2022 року в ПрАТ «Швейна фабрика «Ніна».

Суд з даного приводу зауважує наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві.

Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 року у справі №925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19).

Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог, позивач має на меті доповнити позов однією самостійною вимогою такого змісту: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 19.09.2006 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року в ПП «ЛІСЕРВІС»; та з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року, з 01.04.2022 року по 15.05.2022 року в ПрАТ «Швейна фабрика «Ніна».

При цьому суд зауважує, що предметом оскарження в межах адміністративної справи №420/16104/22 є саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.06.2022 року №05 «Про відмову у призначенні пенсії». При цьому зазначене рішення не містить жодних посилань щодо відмови позивачу у зарахуванні до його страхового стажу періодів роботи з 19.09.2006 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року в ПП «ЛІСЕРВІС»; з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року, з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року, з 01.04.2022 року по 15.05.2022 року в ПрАТ «Швейна фабрика «Ніна».

Водночас позивачу було відмовлено у зарахуванні вищезазначених періодів до страхового стажу іншим суб`єктом владних повноважень, а саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 14.11.2022 року, з інших підстав, аніж в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.06.2022 року №05.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що заява позивача про збільшення позовних вимог в зазначеній частині є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, до іншого відповідача, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином заява ОСОБА_1 містить істотні процесуальні недоліки, які є підставою для її повернення заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 44, 47, 166, 167, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький