Справа № 520/7699/22
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 січня 2023 р. № 520/7699/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 05.03.2017;

- зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015 по 05.03.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06.03.2017 по 30.11.2017;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.03.2017 по 30.11.2017;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 07.11.2015 по 05.03.2017;

- зобов`язати ГУНП в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 07.11.2015 по 05.03.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 22.03.2017 по 10.06.2021;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 22.03.2017 по 10.06.2021;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 до 05.03.2017;

- зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 до 05.03.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб на загальну суму 53363,45 гривень;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб на загальну суму 53363,45 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що до дня виключення позивача зі списку особового складу, відповідачі не здійснили з позивачем розрахунок за усіма видами забезпечення, зокрема з фінансового забезпечення. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України зазначив, що позивач помилково вказує рол необхідність нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2017 року по 30.11.2017, оскільки згідно довідкою ДВБ НПУ від 24.10.2022 року №124, індексація грошового забезпечення за листопад 2017 року була виплачена ОСОБА_1 у грудні 2017 року (платіжне доручення від 26.12.2017 року №949 у розмірі 373,85 грн. (платіжне доручення та розрахунково-платіжна відомість №ДВБ17-174 за грудень 2017 року). Щодо встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 22.03.2017 року по 10.06.2021 року, наголосив на тому, що мотивований рапорт керівник означає рапорт, в якому відображено, що особа постійно працює із секретною інформацією або її носіями. Ураховуючи відсутність мотивованого рапорту керівника Харківського управління, погодженого з режимно-секретним органом, про установлення ОСОБА_1 надбавки за службу в умовах режимних обмежень, Департаментом відповідний наказ не видавався та така надбавка останньому не встановлювалася, в силу обов`язку діяти в межах повноважень та у спосіб, визначених законодавством України. Зазначив, що грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Крім того, зазначається, інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Національної поліції в Харківській області наголосив на тому, що Головне управління Національної поліції в Харківській області фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскаржувані дії відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2015 року по 05.03.2017 року не можуть визнаватися неправомірними, оскільки здійснення виплат індексації грошового забезпечення поліцейським у зазначений період суперечило би порядку проведення індексації грошових доходів населення. Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з ре димно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення та надання допуску до державної таємниці. Як вбачається з листа УРТЗІ ГУПН в Харківській області від 17.01.2022 року №13/84 ОСОБА_1 за період проходження служби в підрозділах ГУНП в Харківській області не ознайомлювався з документами, які містять інформацію, віднесену до державної таємниці або інформацією з обмеженим доступом. ОСОБА_1 взагалі не працював з відомостями, що становлять державну таємницю, а тому мотивовані рапорти щодо встановлення останньому надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за період служби з 07.11.2015 року по 05.03.2017 року не подавались. Зазначив, що облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 Порядку та умов. Згідно відповіді УФЗБО ГУНП в Харківській області від 25.10.2022 року №1974/119-29/03-2022 повідомляється, що ВП на ст. Основа Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області за період з 01.01.2016 року по 05.03.2017 року табелі обліку робочого часу у нічний час відносно ОСОБА_1 до УФЗБО не надходили, тому підстав для нарахування та виплати вказаної надбавки не було. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на тому, що в період з 06.03.2017 року по 30.11.2017 року була чинною редакція п. 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2003 року №1078, якою передбачалося, що Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи, організації незалежно від форми власності і господарювання. Індексація грошового забезпечення повинна була проводитися відповідачем за весь період несення служби в поліції. На обґрунтування позиції в чати сні правомірності не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період щ 06.03.2017 року по 10.026.2021 представник позивача наголосив на тому, що відповідно до листів Харківського управління ДВБ НПУ від 26.01.2022 за вихідними № 180/42-20/01-2022 та № 232/42-20/01-2022 на ім`я т.в.о. першого заступника ДВБ НПУ Яцкевича Р., які направлені на мою адресу листом ДВБ НПУ від 08.02.2022 за вихідним № 3аз/4205ЦА/02-22, під час виконання покладених на ОСОБА_1 функціональних обов`язків старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ним в період з 06.03.2017 по 10.06.2021 опрацьовувались документи, що містять державну таємницю, отже він розробляв, виготовляв, зберігав та вів облік, а також використовував такі документи. Крім того, необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі. Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 25.04.2018 у справі №802/74/15-а. Посилання Відповідача 2 на не оскарження ОСОБА_1 наказу ДВБ НПУ від 08.06.2021 № 175о/с, як на підставу відмови у задоволенні позовної заяви в частині встановлення та виплати йому грошової компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб, взагалі є недолужним. Так, абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом Міністерства Внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016, встановлено обов`язок зазначення в наказі про звільнення кількості днів невикористаної саме в році звільнення відпустки для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в період з 10.04.2006 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах Внутрішніх справ України.

Наказом ГУНП в Харківській області від 07.11.2015 №47о/с ОСОБА_1 , в порядку пункту 9 розділу XV Закону України "Про Національну поліцію", прийнято на службу до ГУНП в Харківській області на посаду старшого слідчого Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП (м.Харків) ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 11.02.2016 року №53о/с ОСОБА_1 був переміщений на посаду начальника СВ ВП на станції Основа Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 20.12.2016 року №569о/с ОСОБА_1 був переміщений на посаду заступника начальника відділення поліції на станції Основа Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 10.03.2017 №63о/с ОСОБА_1 з 06.03.2017 призначений на посаду оперуповноваженого відділу моніторинг)та аналізу управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 31.03.2017 року №75о/с ОСОБА_1 переміщений на посаду оперуповноваженого відділу оперативних розробок Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Починаючи з 10.06.2021 на підставі наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №175о/с від 08.06.2021 ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції згідно з пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з виплатою компенсації за 16 діб невикористаної щорічної відпустки за 2021 рік.

На день звільнення, відповідно до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 08.06.2021 №175о/с ОСОБА_1 обчислені стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років 15 років 02 місяці 01 день, час навчання 02 роки 04 місяці 29 днів, вислуга років для виплати одноразової допомоги при звільненні 17 років 07 місяців 10 днів.

У червні 2021 року у зв`язку із звільненням зі служби ОСОБА_1 , відповідно до довідки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за №180 від 10.12.2021 було нараховано 12331,10 гривень (без військового збору), які ним отримано.

Вказана сума складалась з відповідної частки щомісячного грошового забезпечення та компенсації за 16 діб невикористаної щорічної відпустки за 2021 рік.

Вважаючи, що позивачу були виплачені суми грошового забезпечення не в повному обсязі, з метою отримання інформації про суми, належні (виплачені) ОСОБА_1 під час проходження служби та при звільненні, представник позивача звернувся із відповідними заявами до ГУНП в Харківській області та ДВБ НПУ.

Листом ГУНП в Харківській області від 26.11.2021 №336зі/119/05/29-2021 ОСОБА_1 направлено довідки про грошове забезпечення за періоди: з 07.11.2015 по 31.12.2015, з січня по грудень 2016 року та з січня по березень 2017 року.

Листом ГУНП в Харківській області від 14.12.2021 №22зі/119-63/01/12-2021 ОСОБА_1 направлено довідку щодо обліку несення ним служби в нічний час за період з січня 2016 року по лютий 2017 року.

28.05.2019 Листом ДВБ НПУ від 13.12.2021 № 99зі/42-05ЦА/02-2021 ОСОБА_1 направлено довідку за № 180 від 10.12.2021 про нараховане грошове забезпечення за період з 06.03.2017 по 10.06.2021.

Листом ГУНП в Харківській області від 17.01.2022 № 10аз/119-12/01-2022 надано інформацію, відповідно до якої ОСОБА_1 не використовував щорічну оплачувану відпустку за 2016 рік та в період з 07.11.2015 по 06.03.2017 мав допуск до державної таємниці за формою 2, наданий розпорядженням УСБУ в Харківській області від 30.11.2012 №145д.

Листом ДВБ НПУ від 08.02.2022 за № 3 аз/42-05ЦА/02-22 надано інформацію, відповідно до якої ОСОБА_1 мав допуск до державної таємниці за формою 2 та наказом Харківського управління ДВБ НПУ від 22.03.2017 №6д йому надано доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" і "таємно"), а також опрацьовував відповідні документи; не використав 22 доби щорічної оплачуваної відпустки за 2017 рік, 37 діб за 2018 рік та 39 діб за 2020 рік.

Вважаючи бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті спірних вимог, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 05.03.2017 та зобов`язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015 по 05.03.2017, а також щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06.03.2017 по 30.11.2017 та зобов`язання Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.03.2017 по 30.11.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України № 1282-ХІІ від 03.07.1991 "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон України №1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону України № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону України № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію вказаного Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій вказаної статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення від 08.11.2005, заява №63134/00).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Доказів здійснення виплати індексації грошового забезпечення за спірний період відповідачами не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що невиплата відповідачами позивачу індексації грошового забезпечення є протиправною.

При цьому суд наголошує, що матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України була нарахована та виплачена ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення. Отже, з метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 05.03.2017 та зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015 по 05.03.2017.

Також, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06.03.2017 по 31.10.2017 та зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.03.2017 по 31.10.2017.

Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 07.11.2015 по 05.03.2017 та зобов`язати ГУНП в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 07.11.2015 по 05.03.2017, а також визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 22.03.2017 по 10.06.2021 та зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 22.03.2017 по 10.06.2021, суд зазначає наступне.

Відповідачами не нараховувалась та не виплачувалась на користь позивача надбавка за роботу в режимних обмежень, про що свідчать матеріали справи.

Така бездіяльність відповідачів є протиправною, у зв`язку із наступним.

Питання нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейських визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", відповідно до пункту 1 якої грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Кабінетом Міністрів України постановлено виплачувати надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірах та порядку, визначених законодавством (підпункт 2 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції").

Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку №260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 70 відсотків: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання їм допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач мав допуск до державної таємниці.

Тобто, в період проходження служби позивач мав допуск до державної таємниці, проте відповідачами не здійснено відповідних виплат.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 07.11.2015 по 05.03.2017 та зобов`язати ГУНП в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 07.11.2015 по 05.03.2017, а також визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 22.03.2017 по 10.06.2021 та зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 22.03.2017 по 10.06.2021.

Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 до 05.03.2017 та зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 до 05.03.2017, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до статті 94 Закону України "Про Національну поліцію", Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських - наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні (пункт 11 розділу ІІ Порядку № 260 ).

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Суд зазначає, що право позивача на отримання такої доплати не повинно ставитися в залежність від оформлення підрозділом, в якому позивач проходив службу, довідок про несення позивачем служби в нічний час.

Суд наголошує, що відповідачем не були складені відповідні довідки позивачу, натомість в матеріалах справи міститься інформація, яка підтверджує не сплату позивачу грошових коштів за проходження служби у нічний час.

Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року по справі № 2140/1763/18 (номер у ЄДРСР 90425274).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 по 05.03.2017 є протиправною.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 по 05.03.2017.

Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб на загальну суму 53363,45 гривень та зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб на загальну суму 53363,45 гривень, суд зазначає наступне.

Закон України "Про відпустки" (далі - Закон) встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно статті 4 Закону установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

Частиною четвертою статті 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що учасникам бойових дій, інвалідам війни, учасникам війни та постраждалим учасникам Революції Гідності, які одночасно є особами, на яких поширюється чинність цього Закону згідно із статтею 10 цього Закону, видається одне посвідчення за їхнім вибором, у якому робиться відмітка про встановлення іншого правового статусу.

Пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції, чинній з 06.06.2015) передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, а саме: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Закон України "Про Національну поліцію" визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону України "Про Національну поліцію").

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону України "Про Національну поліцію"поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частинами першою та другою статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно абзаців сьомого та восьмого пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Так, право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону України "Про Національну поліцію". Її аналіз дозволяє зробити висновок, що поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону України "Про Національну поліцію", а саме: до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону України "Про відпустки".

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про відпустки" і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом в постановах від 19.01.2021 року по справі № 160/10875/19, від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20 та від 11.11.2021 у справі № 360/1874/20, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Доказів нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані ним дні основної щорічної відпустки та додаткової оплачуваної відпустки представником відповідача до суду не надано, матеріали справи таких не містять.

При цьому суд наголошує, що нарахування такої суми є дискреційними повноваженнями відповідача.

Отже, суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб та зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 05.03.2017 року.

Зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015 року по 05.03.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06.03.2017 року по 31.10.2017 року.

Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.03.2017 року по 31.10.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 07.11.2015 року по 05.03.2017 року.

Зобов`язати ГУНП в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 07.11.2015 року по 05.03.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 22.03.2017 року по 10.06.2021 року.

Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період 22.03.2017 року по 10.06.2021 року.

Визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 року по 05.03.2017 року.

Зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2016 року по 05.03.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб.

Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані частини чергових оплачуваних відпусток за 2016 рік у кількості 36 діб, за 2017 рік у кількості 22 доби, за 2018 рік у кількості 37 діб та за 2020 рік у кількості 20 діб.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 січня 2023 року.

Суддя Н.А. Полях