Справа № 160/13198/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13198/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Рівна В.В.

за участю представника позивача Борисенко Л.Ф.,

представника відповідача Денисова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року (головуючий суддя Турова О.М.)

в адміністративній справі №160/13198/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Трансстройінвест" до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і рішення про застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест", звернувся 03.08.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і рішення про застосування фінансових санкцій, просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №104650902 від 14.07.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області на загальну суму 1 000 000грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, яке пред`явлене ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ»;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000151/04-36-09-02/35201169 від 14.07.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області на суму 500 000грн за зберігання пального без наявності діючої ліцензії на право зберігання пального, яке пред`явлено ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ».

В обґрунтування позову зазначив, що вважає рішення відповідача протиправними, оскільки вони прийняті з грубим порушенням процедури проведення фактичної перевірки, за наслідками якої їх прийнято, а саме: без належного повідомлення посадових осіб ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» про призначення та проведення такої перевірки, здійснення цієї перевірки без їх присутності та участі, бо у день її проведення всі співробітники ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» працювали дистанційно вдома відповідно до наказу директора ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» від 23.03.2021р. №23/03-30, яким введено віддалений режим роботи в період з 24.03.2021р. по 24.04.2021р. у зв`язку із поширенням серед співробітників офісу коронавірусної хвороби COVID-19. При цьому, у висновках акта перевірки посадовими особами наведено висновок про порушення позивачем вимог ст.ст.20, 85, п.п.230.1 ст.230 ПК України та ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», однак, не зрозуміло на підставі яких документів зроблено такі висновки, бо жодних документів позивач до перевірки не надавав, що підтверджується навіть самим актом, складеним за її наслідками, в якому зазначено у графі «Перелік документів, які використано при проведенні перевірки» - «не надано». Отже, відповідач провів фактичну перевірку позивача виключно за інформацією, що міститься в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу, без запитування у ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» жодної інформації та первинних документів. Також позивач наголошував, що фактична перевірка, за наслідками якої видано спірні рішення, фактично проведена не за місцезнаходженням позивача, а також не за місцем здійснення ним господарської діяльності, а в офісі відповідача, що є грубим порушенням п.п.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України. Крім цього, спірні рішення прийняті відповідачем з порушенням строку, встановленого п.86.6 ст.86 ПК України на 60 календарних днів, що є порушенням строку оформлення результату перевірки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року позов задоволено у повному обсязі:

визнано протиправним та скасовано

- податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 14.07.2021р. №104650902,

- рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 14.07.2021р. №000151/04-36-09-02/35201169.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 22 500грн.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що недопуск до проведення фактичної перевірки був обов`язковою підставою для складання акта про відмову у допуску до проведення перевірки, що, в свою чергу, виключало можливість складання акта за наслідками фактичної перевірки, а також інших документів за результатами її проведення, в тому числі, і спірних рішень про застосування штрафів. У разі не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки законом для останніх передбачено зовсім інший алгоритм дій та можливість винесення інших рішень, ніж за результатами фактично проведеної перевірки (складення акта відмови у допуску до перевірки, прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків). Оскільки відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства, в тому числі абз.1 п.81.2 ст.81 ПКУ, здійснив фактичну перевірку позивача без отримання доступу до його території, приміщень та документів, та за відсутності допуску до такої перевірки, склав акт за результатами такої перевірки та виніс на його підставі спірні рішення про застосування штрафів до позивача, то така перевірка є незаконною та не породжує правових наслідків.

З такою позицією суду першої інстанції не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що рішення відповідача є правомірними та видані на законних підставах, тому скасуванню не підлягають. Зазначає, що за результатами проведеної фактичної перевірки позивача було встановлено порушення останнім приписів п. «б», п.п.230.1.2, п.230.1 ст.230 ПК України через не реєстрацію ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та сприту етилового за наявності інформації про те, що у 2020 році позивачем було отримано 2078251 літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів, відповідальність за що передбачена п.128-1.2 ст.128-1 ПК України; а також порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР через зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії на право зберігання підакцизних товарів, відповідальність за що передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР. При цьому, призначення та проведення фактичної перевірки позивача, за наслідками якої винесено спірні рішення, здійснено контролюючим органом з дотриманням вимог ПК України. Так, у зв`язку із отриманням контролюючим органом інформації з бази ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» пункт «Єдиний реєстр акцизних накладних» відносно того, що ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» у 2020 році було отримано 2 078 251 літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів, при цьому, з бази ІС «Податковий блок» Єдиного реєстру акцизних складів встановлено відсутність реєстрації за позивачем акцизного складу, ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України обґрунтовано видано наказ від 31.03.2021р. №1552-Г про проведення фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ». На виконання наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 31.03.2021р. №1552-Г та відповідно до направлень на перевірку від 31.03.2021р. №1632 та №1631 посадовими особами контролюючого органу відповідно до п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України проведено фактичну перевірку ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Самарський район, вулиця Космонавта Волкова, 6-К, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. При цьому, від підписання наказу від 31.03.2021р. №1552-Г та направлень на перевірку від 31.03.2021р. №1632 та №1631 позивач відмовився, у зв`язку із чим контролюючим органом від 31.04.2021 року був складений акт про відмову від підписання вищезазначеного наказу та вищезазначених направлень на перевірку. Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального та процесуального права та не врахував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представники сторін свої позиції щодо рішення суду першої інстанції підтримали.

Представник відповідача просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31.03.2021р. №1552-п відповідно до ст.191, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України та на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «ТРАНСІРОЙІНВЕСТ» () за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Самарський район, вул. Космонавта Волкова, буд. 6/К, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів; період діяльності, який буде перевірятися з 01.07.2019р. по 02.04.2021р.; період проведення перевірки з 31.03.2021р. тривалістю не більше 10 діб.

На підставі вищевказаного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31.03.2021р. №1552-п та виданих згідно із ним направлень на перевірку від 31.03.2021р. №1631 та №1632 посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області Ушаковим І.В. та Колтуном І.А. 31.03.2021р. здійснено вихід за адресою здійснення ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» господарської діяльності: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Самарський район, вул. Космонавта Волкова, буд. 6/К, з метою проведення фактичної перевірки позивача.

Відповідно до акта відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленні на перевірку, складеного посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, адміністратор ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» після ознайомлення відмовився від отримання наказу від 31.03.2021р. №1552-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» та підпису у направленнях на перевірку від 31.03.2021р. №1631 та №1632.

За наслідками фактичної перевірки товариства «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, зареєстрований 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169.

На підставі Акта про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, зареєстрованого 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, відповідачем винесено 14.07.2021р.:

- податкове повідомлення-рішення №104650902, яким до позивача за порушення п. «б», п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.128-1.2 ст.128-1 ПК України застосовано штраф на суму 1 000 000грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального;

- рішення про застосування фінансових санкцій №000151/04-36-09-02/35201169, яким до позивача за порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» на підставі ст.17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф на суму 500 000грн за зберігання пального без наявності діючої ліцензії на право зберігання пального.

Позивач вважає зазначені рішення відповідача протиправними.

Суд першої інстанції позов задовольнив у повному обсязі (а.с. 112, 113-119 т. 1).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Абзацом 1 п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України.

Так, п.80.1 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Таким чином спростовують доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо проведення фактичної перевірки позивача без його повідомлення.

Відповідно до п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 Податкового кодексу України (п.80.5 ст.80 ПКУ).

За приписами п.п.80.7, 80.9-80.10 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Отже, статтею 81 Податкового кодексу України визначено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

В силу п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови.

У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Абзацом 1 п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Абзацом 3 п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно Акта про результати фактичної перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169 (а.с. 76-78 т. 1), перевірку здійснено в присутності представника підприємства адміністратора Вадима (паспортні дані не надано), будь-які документи до перевірки не надано, доступ до території, приміщень та іншого майна, що використовується для проведення господарської діяльності та отримання доходів (прибутку), не надано.

При цьому, в акті встановлено порушення товариством «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» приписів:

- пункту «б», п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України через не реєстрацію ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та сприту етилового за наявності інформації про те, що у 2020 році позивачем було отримано 2078251літрів пального, що перевищує 1000 кубічних метрів, відповідальність за що передбачена п.128-1.2 ст.128-1 ПК України;

- вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР через зберігання товариством «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» пального без наявності відповідної ліцензії на право зберігання підакцизних товарів, відповідальність за що передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР.

У якості додатка до Акта про результати фактичної перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, долучено, акт відмови від отримання наказу на проведення перевірки та підпису у направленні на перевірку та фото об`єкта, а саме:

- фото зачинених вхідних воріт з вивіскою адреси: вул. Космонавта Волкова, буд. 6/К, Дніпро.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Акт про результати фактичної перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, був направлений на адресу позивача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№527).

При цьому, позивач зазначає, що лист контролюючого органу з актом перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169 був отриманий представником підприємства на поштовому відділенні Укрпошти 20.04.2021р.

Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що до ГУ ДПС у Дніпропетровській області повернулося поштове повідомлення про вручення вищевказаного листа позивачу.

Відсутність поштового повідомлення про вручення зазначеної поштової кореспонденції спонукала відповідача 03.06.2021р. направити запит №34075/6/04-36-09-04-16 до Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства «УКРПОШТА» щодо надання інформації відносно рекомендованого повідомлення про вручення цього поштового відправлення (№527).

Листом Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства «УКРПОШТА» від 16.06.2021р. за №39-Ю-03-2429 відповідача повідомлено про неможливість підтвердження або спростування дати повернення вищевказаного рекомендованого листа (№527) з причин відсутності відмітки про повернення в виробничих документах.

14.07.2021р. на підставі Акта про результати фактичної перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169 відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення №104650902 від 14.07.2021р., яким до товариства «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» за порушення п. «б», п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 та п.128-1.2 ст.128-1 ПКУ застосовано штраф на суму 1 000 000грн. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (а.с.,44, 114 т. 1);

- рішення про застосування фінансових санкцій №000151/04-36-09-02/35201169 від 14.07.2021р., яким до товариства «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР на підставі ст.17 Закону №481/95-ВР застосовано штраф на суму 500 000грн за зберігання пального без наявності діючої ліцензії на право зберігання пального (а.с.46, 113 т. 1).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що абзацом 1 пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

За приписами п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15-ти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов:

наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та

надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому, за наявності передбачених законом підстав, платник податків наділяється правом відмови у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, в тому числі фактичної.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, законом встановлено чіткий алгоритм дій посадових осіб контролюючого органу у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, а саме:

у такому випадку невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Зазначений акт про відмову платника податків в допуску до проведення перевірки є тим актом контролюючого органу, після складання якого суб`єкт владних повноважень не має права продовжувати проведення перевірки, натомість, наділений правом щодо прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна такого платника податків, у разі якщо вважатиме, що платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, при цьому, обґрунтованість такого рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Разом з цим, акт про результати фактичних перевірок складається саме за наслідками проведення таких перевірок, тобто якщо посадових осіб контролюючого органу було допущено до проведення фактичної перевірки і вона у дійсності була проведена.

Водночас, саме такий акт в подальшому може стати підставою для винесення податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що особа, яка була присутня 31.03.2021р. під час виходу посадових осіб контролюючого органу для проведення фактичної перевірки позивача та представилася адміністратором ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» Вадимом, та якій було надано на ознайомлення наказ про призначення фактичної перевірки позивача та направлення на її проведення, відмовилась від отримання цього наказу та у проставленні підпису в направленнях, про що посадовими особами відповідача складено відповідний акт, а також відмовила у допуску посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області до території та приміщень ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ», та у наданні ним документів до перевірки, про що безпосередньо зазначено в Акті про результати фактичної перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, тобто працівник позивача фактично не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

При цьому, представник відповідача зазначає, що представник ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» - адміністратор Вадимом дійсно 31.03.2021р. не допустив посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області до території та приміщень ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ», тому Акт про результати фактичної перевірки від 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169, складався посадовими особами контролюючого органу під зачиненими вхідними воротами з вивіскою адреси фактичного здійснення позивачем господарської діяльності: вул. Космонавта Волкова, буд. 6/К, Дніпро, що підтверджується фотографією цих вхідних воріт, яка є додатком до акта перевірки, зареєстрованого 12.04.2021р. за №1207/04-36-09-02/35201169.

Отже, позивач фактично відмовив у допуску посадових осіб відповідача до проведення фактичної перевірки.

Відповідач у своїх письмових поясненнях зазначав, що оскільки адміністратора ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» Вадима було ознайомлено з наказом про призначення перевірки та направленнями на її проведення, а в подальшому складено акт відмови від отримання ним наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку, згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, такий акт про відмову від підпису у направленні на перевірку став підставою для початку проведення такої перевірки, тому її проведено з дотриманням вимог ПК України.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Сама по собі відмова платника податків (його посадових осіб/представників) розписатися у направленні на перевірку та отримати наказ про її призначення, не може беззаперечно свідчити про допуск або не допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, при цьому, у розумінні приписів ст.81 ПК України, акт відмови від отримання ними наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку, який складається за вищевказаних обставин, може бути підставою для початку проведення такої перевірки лише у разі допуску платником податків (його посадовими особами/представниками) посадових осіб контролюючого органу до її проведення (п.81.1 ст.81 ПКУ), а якщо такого допуску не відбулося (відмовлено у допуску) посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови, із зазначенням заявлених причин відмови (абз.1 п.81.2 ст.81 ПКУ), і після складання такого акта суб`єкт владних повноважень не має права продовжувати проведення перевірки.

Отже, за змістом вищенаведених приписів пунктів 81.1 та 81.2 статті 81 Податкового кодексу України відмова в отриманні копії наказу та підпису в направленнях на перевірку є самостійним фактом, що фіксується шляхом складення окремого акта, який засвідчує факт відмови та є підставою для початку проведення такої перевірки лише у разі допуску платником податків (його посадовими особами/представниками) посадових осіб контролюючого органу до її проведення.

При цьому, складання посадовими особами відповідача акта відмови представника позивача від отримання ним наказу на проведення перевірки та підпису у направленнях на перевірку не свідчить про допуск фахівців контролюючого органу до такої перевірки.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції за встановлених обставин, Товариство «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» фактично не допустило посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки, призначеної на підставі наказу від 31.03.2021р. №1552-п.

Однак, акт відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» посадовими особами контролюючого органу не складався.

Водночас, як зазначалося вище, чинними на час вчинення заходів по проведенню фактичної перевірки позивача приписами податкового законодавства (абз.1 п.81.2 ст.81 ПКУ) передбачено обов`язковий, безумовний та безальтернативний алгоритм дій посадових осіб контролюючого органу в разі, якщо платник податків (його посадові особи/представники) відмовив посадовим особам контролюючого органу у допску до проведення такої перевірки, а саме:

невідкладне складання посадовими особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки у двох примірниках акта про відмову в допуску до проведення фактичнї перевірки, із зазначенням заявлених причин відмови, який реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Однак, такий акт відповідачем складено не було (матеріали справи не містять).

Натомість, недопуск до проведення фактичної перевірки був обов`язковою підставою для складання акта про відмову у допуску до проведення перевірки, що, в свою чергу, виключало можливість складання акта за наслідками фактичної перевірки, а також інших документів за результатами її проведення, в тому числі, і спірних рішень про застосування штрафів.

Слід зазначити, що у разі не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки законом для останніх передбачено зовсім інший алгоритм дій та можливість винесення інших рішень, ніж за результатами фактично проведеної перевірки (складення акта відмови у допуску до перевірки, прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків).

Оскільки відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства, в тому числі абз.1 п.81.2 ст.81 ПКУ, здійснив фактичну перевірку позивача без отримання доступу до його території, приміщень та документів, та за відсутності допуску до такої перевірки, склав акт за результатами такої перевірки та виніс на його підставі спірні рішення про застосування штрафів до позивача, то така перевірка є незаконною та не породжує правових наслідків.

При цьому, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, таким чином, спірні податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

Враховуючи зазначене, а також те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, при цьому, контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при проведенні фактичної перевірки, зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, в тому числі у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 Податкового кодексу України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку проведення фактичної перевірки позивача контролюючим органом здійснено з грубим порушенням вимог ст.81 ПК України.

Порушення вчинені контролюючим органом під час перевірки беззаперечно зумовлюють протиправність винесених за наслідками такої перевірки рішень, оскільки перевірку проведено за відсутності допуску до її проведення з боку платника податків, що, у свою чергу, унеможливлює скласти висновки такої перевірки (оскільки перевірка фактично не здійснена), водночас, проведення фактичної перевірки без доступу до території, приміщень та документів підприємства свідчить про неможливість здійснення об`єктивних, обґрунтованих та повноцінних висновків за наслідками такої перевірки.

Колегія суддів апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, бере до уваги правову позицію Верхового Суду у подібній категорії спорів (постанови від 21.02.2020р. у справі №826/17123/18, від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18 тощо), згідно з якою, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень, при цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства, суд вважає, що встановлені судом у даному випадку обставини щодо протиправності проведення відповідачем фактичної перевірки позивача, за наслідками якої і було прийнято оскаржувані податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 14.07.2021р. №104650902 та рішення про застосування фінансових санкцій від 14.07.2021р. №000151/04-36-09-02/35201169, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем вимог п. «б», п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України та ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», як підстави для донарахування сум штрафних санкцій.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ІГ «ТРАНССТРОЙІНВЕСТ» про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.07.2021р. №104650902 та рішення про застосування фінансових санкцій від 14.07.2021р. №000151/04-36-09-02/35201169.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 21.12.2022 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 21.12.2022.

В повному обсязі постанова виготовлена 29.12.2022.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова