Справа № 380/25030/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/25030/21 пров. № А/857/16474/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року, головуючий суддя Желік О.М., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ ДПС у Львівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № 27892/6/133-01-24-07 від 17.09.2021 року про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 в Реєстрі платників єдиного податку з 30.09.2021 року та відновити відомості у Реєстрі платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підставою прийняття оскаржуваного рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку було встановлення наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Однак всупереч приписам п. 299.11 ст. 299 ПК України підставою його прийняття слугували відомості інтегрованої картки платника податку, а не акт перевірки. Крім цього, датою виключення з реєстру платника єдиного внеску є 30.06.2019, що, на думку позивача, не відповідає вимогам п. 299.11 ст. 299 ПК України, оскільки не є першим числом місяця, наступного за кварталом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 17.09.2021 року №27892/6/133-01-24-07 про виключення з реєстру платника єдиного внеску; зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в Реєстрі платників єдиного податку з 30.09.2021 року та відновити відомості в Реєстрі платників єдиного податку.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач був платником єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5%. У інтегрованій картці позивача на кожне перше число протягом двох послідовних кварталів був наявний податкових борг, який станом на 01.09.2021 року становить 10688,98 грн. З урахуванням положень пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України та з урахуванням відомостей інтегрованої картки платника податку, відповідачем прийнято рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку з 30.09.2021 року. Крім цього, акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов`язуючий характер, позаяк не містить обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника. Також пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 не передбачено проведення документальної перевірки та складання акта перевірки.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та до 30.09.2021 року був зареєстрований платником єдиного податку 3 групи спрощеної системи оподаткування.

Рішенням Головного управління ДПС у Львівській області про виключення з реєстру платника єдиного податку № 27892/6/13-01-24-07 від 17.09.2021 року ФОП ОСОБА_1 виключено з реєстру платника єдиного податку з 30.09.2021 року на підставі п.299.10 ст. 299, п.п. 298.2.3 п.298.2 ст 298 ПК України. При прийнятті вказаного рішення, відповідачем на підставі інтегрованої картки платника податку встановлено у ФОП ОСОБА_1 наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Позивач не погоджувався із таким рішенням відповідача, оскільки, на його думку, підставою його прийняття слугували відомості інтегрованої картки платника податку, а не акт перевірки. Відтак він звернувся із цим позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення прийнято не на підставі акта за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п. 299.11. статті 299 ПК України, а на підставі інформації із баз даних ДФС про те, що за фізичною особою-підприємцем станом на 01.09.2021 року рахується податковий борг по єдиному податку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до п. 295.1. статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.

Згідно з п. 299.10. статті 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з абз. 8 п.п. 298.2.3. п. 298.2. статті 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Положеннями п. 299.11. статті 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі №808/224/18.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що рішення прийнято не на підставі акта за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, відтак контролюючий орган при його прийнятті діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім цього, згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі №380/25030/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький