Справа № 520/2577/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без розгляду
щодо частини позовних вимог

09 січня 2023 року Справа № 520/2577/22
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Григоров Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну праву за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні позивачу у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та у невиплаті позивачу сум індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та провести виплату донарахованих сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.03.2018 по 05.10.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, доплату та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 05.10.2021 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою суду від 25.05.2022 р. було відкрито спрощене позовне провадження в даній справі.

Ухвалою суду від 01.08.2022р. позовну заяву залишено без руху в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, а також про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, з урахуванням проведених виплат; повідомлено позивача про необхідність надати до суду заяву про поновлення строку, передбаченого для звернення до адміністративного суду, а також докази поважності причин його пропуску щодо вказаних позовних вимог .

28.12.2022р. до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Годунова В.С., в якій він просив поновити строк звернення до суду з огляду на те, що виплата спірної компенсації відбулась 31.12.2021р., до суду позивач первісно звернувся 13.01.2022р., його позовну заяву було повернуто позивачу. Після цього позивач повторно звернувся до суду в лютому 2022 року. Таким чином, як вказує заявник, строк звернення до суду було дотримано.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

В даній справі слід мати на увазі, що позивач, як він вказує у позовній заяві, був звільнений зі служби 05.10.2021р, що підтверджується копією наказу від 05.10.2021р. № 459-ОС. Відтак, з урахуванням висновків ухвали суду від 01.08.2022р., він мав усвідомлювати факт порушення своїх прав з моменту звільнення зі служби та отримання розрахунку. Доводи про виплату йому сум спірної компенсації в грудні 2021 року позивачем належними доказами не підтверджено. Крім того, згідно позовної заяви позивач вказує, що виплата частини компенсації відбулась 30.12.2022р., а згідно заяви адвоката Годунова В.С. - 31.12.2021р. Згідно доводів позовної заяви позивач первісно звернувся до суду 15.01.2022р., а згідно доводів заяви адвоката Годунова В.С. - 13.01.2022р. Згідно доводів позовної заяви відповідні довідки про розмір компенсації за речове майно позивачем отримано лише в лютому 2022 року на адвокатський запит, а згідно заяви адвоката Годунова В.С. вже 13.01.2022р. позивач звернувся до суду, вважаючи, що йому було нараховано компенсацію за речове майно не у повному обсязі. Відтак, вказані доводи про його необізнаність про належний розмір компенсації та вчасне звернення до суду з цього приводу є спірними.

Суд зауважує, що заявник ОСОБА_2 поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду не наводить, вважаючи, що такий строк пропущено не було.

Оцінюючи вказані доводи, суд зауважує, що стосовно посилань на висновки Верховного Суду про те, що військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, слід зазначити, що такі доводи є слушними, адже це і є предметом позову, проте висновків щодо строку звернення до суду не спростовують, оскільки в аспекті дотримання вказаного строку підлягає встановленню не питання права позивача на компенсацію, а саме питання коли він дізнався та повинен був дізнатися про порушення своїх прав, виявляючи цікавість до них, відповідно до принципу "закони допомагають тим, хто пильнує".

В дані справі між часом звільнення позивача зі служби та часом звернення до суду як уперше, так і в подальшому, минув час, протягом якого останній не цікавився сумою належної йому компенсації у складі питання здійснення з ним розрахунку при звільненні. Непереборних обставин, які б завадили позивачу дізнатися про належні до сплати йому суми компенсації та без зайвих зволікань звернутися до суду за захистом своїх прав в поданій до суду заяві не наведено.

Стосовно посилань заявника на ч.4 ст.264 ЦК України слід зазначити, що переривання перебігу позовної давності у зв`язку зі зверненням позивача до суду з позовом, який у подальшому був залишений без розгляду не відбувається, адже на відміну від норм Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, перебіг позовної давності за нормами чинного ЦК України від 16 березня 2003 року починається від дня, коли особа довідалася (могла довідатись) про порушення свого права, загального правила про переривання позовної давності пред`явленням особою позову не встановлено.

Подібний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 29.06.2021р. у справі № 904/3405/19.

Аналогічне правове регулювання також відтворено в ст. 122 КАС України, яка визначає, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, оскільки повернення позовної заяви за підставами та наслідками є подібним до залишення її без розгляду, слід застосувати за аналогією наведені вище висновки Верховного Суду.

Що стосується посилань заявника на Постанову Верховного Суду від 29.09.2022 по справі 500/1912/22, суд звертає увагу заявника, що висновки Верховного Суду мають враховуватись з урахуванням подібності тих правовідносин, у яких них було сформовано. Так, зокрема, наведена вище постанова Верховного Суду була ухвалена у справі, в якій вивчалося питання поновлення строку звернення до суду з урахуванням уведення в Україні воєнного стану з 24.02.2022р. та неможливості звернення позивача до суду саме через уведення воєнного стану.

В цій справі звернення позивача до суду відбулось до уведення воєнного стану, даною обставиною поважні причини пропущення строку звернення до суду заявником не обгрунтовувались та взагалі ним не наводились.

Також, вибірково цитуючи Постанову Верховного Суду від 29.09.2022 по справі 500/1912/22, заявник залишив поза увагою відтворені у ній висновки, за якими для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду . В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, відповідно до п.8ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що заявником не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду в частині позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 123,240, 256, 294 КАС України, суд -

Керуючись ст. ст. 133, 155, 165, 186, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, а також про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, з урахуванням проведених виплат.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В. Григоров