Справа № 280/2977/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 січня 2023 року

м. Київ

справа №280/2977/21

адміністративне провадження № К/990/33085/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №280/2977/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Державна казначейська служба України про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Державна казначейська служба України, у якому просив:

- стягнути з ТУ ДСА України в Запорізькій області недоплачену суддівську винагороду у сумі 143768,58 грн, за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року;

- зобов`язати ДСА України здійснити фінансування ТУ ДСА України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати позивачу недоплаченої суддівської винагороди у сумі 143768,58 грн, за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року.

20 вересня 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2022 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду у сумі 143768,58 грн за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 28 листопада 2022 року.

08 грудня 2022 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та належних та допустимих доказів, для його поновлення та документу про сплату судового збору.

21 грудня 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання від скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що касаційна скарга подана вперше в межах строку на касаційне оскарження, однак ухвалами Верховного Суду від 26 липня 2022 року, 01 вересня 2022 року, 29 вересня 2022 року, 01 листопада 2022 року повернута особі, яка її подала. Разом з тим, скаржником зазначено, що ним вживались заходи щодо усунення недоліків, тому вважає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та просить його поновити.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Разом з тим, суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, неодноразове повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло п`ять місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №280/2977/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі №280/2977/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Державна казначейська служба України про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська