Справа № 420/15399/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крафт" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500530/2022/000015.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.07.2022 р. між ТОВ "Крафт" (Покупець) та "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." (Продавець) укладено контракт № НЕХ 2022/HRS 049 на поставку товару. На виконання умов договору "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." поставило позивачу товар - прокатні листи. З метою митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію № UA500530/2022/004090 від 23.08.2022 р. із визначенням митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості до митного оформлення були подані документи відповідно до ст.53 МК України. Однак, відповідачем не визнано заявлену декларантом митну вартість товару та прийнято рішення про коригування митної вартості від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2 та картку відмову в прийнятті митної декларації № UA500530/2022/000015. Вважає, що товариством повністю виконані вимоги Митного кодексу України, а надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомостей про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, тому зазначені відповідачем у рішенні розбіжності є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, відповідачем не наведено жодного доводу про неможливість застосування митної вартості за ціною договору та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості, оминувши інші другорядні методи. За таких обставин вважає, що рішення про коригування митної вартості є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 13.10.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 11.11.2022 р. відкрито спрощене провадження у справі, надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

29.11.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що за результатами перевірки наданих для митного оформлення документів за МД № UA500530/2022/004090 від 23.08.2022 р. встановлено, що вони не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, відповідно до зовнішньоекономічного договору кількість товару складає 140 мт +/-10 % (макс.154 мт), але в проформі-інвойсі з посиланням на цей контракт зазначено іншу партію товару, а саме 160 мт. Платіжне доручення від 08.07.2022 р. № 46 містить посилання на інвойс № НЕХ22/НRS049 від 07.07.2022 р., однак наданий до митного оформлення інвойс із зазначеним номером має дату складання 14.07.2022 р. Згідно зовнішньоекономічного договору між відправником та одержувачем зазначено умови поставки EXW, HABAS MILL, ALIAGA, при яких витрати на завантажувальні та розвантажувальні роботи несе відправник. Однак всупереч договору, в довідці по транспортно-експедиційним витратам, наданій ТОВ "РОЯЛ ТРАК", яким здійснювалося перевезення, зазначено, що завантажувальні та розвантажувальні роботи здійснено за рахунок відправника. Таким чином, виникають сумніви щодо достовірності довідки по транспортно-експедиційним витратам, наданої ТОВ "РОЯЛ ТРАК", а не сторонами контракту. В довідці по транспортно-експедиційним витратам та рахунку на оплату зазначено перевезення вантажу по маршруту з м.ІЗМІР, Турція, водночас згідно зовнішньоекономічного договору умовами поставки визначено EXW, HABAS MILL, ALIAGA, що унеможливлює повного розрахунку транспортних витрат. У зв`язку з викладеним, позивачу запропоновано надати додаткові документи, але 23.08.2022 р. агентом з митного оформлення електронним повідомленням повідомлено, що надано усі документи та подаватися інші не будуть. Тобто, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України. Оскільки позивачем не надано всіх документів щодо підтвердження митної вартості товарів та відомостей щодо сплаченої ціни за ці товари, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, а також прийнято картку відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Таким чином, оскаржувані рішення є правомірними, а тому підстави для їх скасування відсутні.

08.12.2022 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність викладених у ній обставин, оскільки у відзиві відповідач не спростував тверджень ТОВ "Крафт" та аргументів стосовно суті позовних вимог.

Положеннями ст.258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.07.2022 р. між ТОВ "Крафт" (Покупець" та "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № НЕХ 2022/HRS 049 на поставку товару - гарячекатана сталь у листах, кількість 140 мт (+/- 10% як опція продавця), ціна - лот 1: USD 740 PMT EXW HABAS MILIAGA, IZMIR, TURKEY згідно INCOTERMS 2020 (загальна сума договору - 103600,00 USD).

За умовами договору оплата здійснюється наступним чином: 30 % передплата до 14.07.2022 р. на рахунок "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.", балансовий платіж 70 % сплачується перед кожним відвантаженням на рахунок "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." після завершення виробництва перед відвантаженням.

Згідно додатку 2 до договору купівлі-продажу № НЕХ 2022/HRS 049 від 07.07.2022 р., 1. кількість: 140 т (+/- 25 % як опція продавця); 2. спеціальні умови: 5 - +/- 25 толеранс за кількістю для товарів, +/- 25 % толеранс для загальної кількості та суми є підтвердженими.

На виконання умов договору "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." поставлено ТОВ "Крафт" товар, а саме: № 1 - прокат плоский з вуглецевої сталі завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття, не у рулонах, без подальшого оброблення, завтовшки понад 15 мм - NEWLU PRODUCED HOT ROLLED STEEL IN SHE ETS, якості S235JR ACC TO 10025, розмір виробу 20х1500х6000мм - 11420 кг, розмір виробу 25х1500х6000мм - 8900 кг.

23.08.2022 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № UА500530/2022/004090. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), - 0,9 дол. США за кг.

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: сертифікат якості від 19.08.2022 р. № 3286; пакувальний лист від 18.08.2022 р. б/н; рахунок-проформа від 14.07.2022 р. № НЕХ2022/HRS 049; рахунок-фактуру (інвойс) від 18.08.2022 р. № НЕХ 2022/HRS049; рахунок-фактура (інвойс) від 16.08.2022 р. № ІНА797; автотранспортну накладну від 17.08.2022 р. б/н; супровідний документ Т1 від 18.08.2022 р. № 22TR47373; сертифікат про походження товару від 19.08.2022 р. № V 0253208; банківський платіжний документ від 08.07.2022 р. № 46; банківський платіжний документ від 14.07.2022 р. № 47; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 15.08.2022 р. № 18; документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.08.2022 р. № 19-08-01; прейскурант (прайс-лист) від 05.07.2022 р. б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 07.07.2022 р. № НЕХ 2022/HRS 049; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.07.2022 р. № 1; довідку LME HOT ROLS STREEL; довідку Turkey Ex - Works HOT ROLS STREEL; копію митної декларації країни відправлення від 17.08.2022 р. № 22351900ЕХ00139829.

За результатами перевірки МД № UА500530/2022/004090 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 23.08.2022 р., в якому вказано, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до зовнішньоекономічного договору кількість товару складає 140 мт +/-10 % (макс.154 мт), але в проформі-інвойсі з посиланням на цей контракт зазначено іншу партію товару, а саме - 160 мт. 2) платіжне доручення від 08.07.2022 р. № 46 містить посилання на інвойс № НЕХ22/НRS049 від 07.07.2022 р., однак наданий до митного оформлення інвойс із зазначеним номером має дату складання 14.07.2022 р. 3) відповідно до зовнішньоекономічного договору між відправником та одержувачем зазначено умови поставки EXW, HABAS MILL, ALIAGA, при яких витрати на завантажувальні та розвантажувальні роботи несе відправник. Однак всупереч договору, в довідці по транспортно-експедиційним витратам, наданій ТОВ "РОЯЛ ТРАК", яким здійснювалося перевезення, зазначено, що завантажувальні та розвантажувальні роботи здійснено за рахунок відправника. Таким чином, виникають сумніви щодо достовірності довідки по транспортно-експедиційним витратам, наданої ТОВ "РОЯЛ ТРАК", а не сторонами контракту. 4) в довідці по транспортно-експедиційним витратам та рахунку на оплату зазначено перевезення вантажу по маршруту з м.ІЗМІР, Турція, водночас згідно зовнішньоекономічного договору умовами поставки визначено EXW, HABAS MILL, ALIAGA, що унеможливлює повного розрахунку транспортних витрат. Враховуючи наведене зобов`язано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

23.08.2022 р. агентом з митного оформлення повідомлено про те, що подано всі документи та інші надаватися не будуть.

23.08.2022 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500530/2022/000003/2, відповідно до якого визначено вартість товарів: № 1 - 1,35 дол. США за кг, замість 0,90 дол. США за кг заявлених декларантом.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: Відповідно до зовнішньоекономічного договору кількість товару складає 140 мт +/-10 % (макс.154 мт), але в проформі-інвойсі з посиланням на цей контракт зазначено іншу партію товару, а саме - 160 мт. Платіжне доручення від 08.07.2022 р. № 46 містить посилання на інвойс № НЕХ22/НRS049 від 07.07.2022 р., однак наданий до митного оформлення інвойс із зазначеним номером має дату складання 14.07.2022 р. Відповідно до зовнішньоекономічного договору між відправником та одержувачем зазначено умови поставки EXW, HABAS MILL, ALIAGA, при яких витрати на завантажувальні та розвантажувальні роботи несе відправник. Однак всупереч договору, в довідці по транспортно-експедиційним витратам, наданій ТОВ "РОЯЛ ТРАК", яким здійснювалося перевезення, зазначено, що завантажувальні та розвантажувальні роботи здійснено за рахунок відправника. Таким чином, виникають сумніви щодо достовірності довідки по транспортно-експедиційним витратам, наданої ТОВ "РОЯЛ ТРАК", а не сторонами контракту. В довідці по транспортно-експедиційним витратам та рахунку на оплату зазначено перевезення вантажу по маршруту з м.ІЗМІР, Турція, водночас згідно зовнішньоекономічного договору умовами поставки визначено EXW, HABAS MILL, ALIAGA, що унеможливлює повного розрахунку транспортних витрат. Враховуючи наведене зобов`язано надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 23.08.2022 р. агентом з митного оформлення повідомлено про те, що подано всі документи та інші надаватися не будуть. Отже, декларантом не подані всі запитувані документи та не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що по товару № 1 рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим і становить - 1,35 дол. США за кг нетто (МД № UA500530/2022/002637), ніж заявлено декларантом - 0,90 дол. США за кг нетто.

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2, відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500530/2022/000015.

07.09.2022 р. позивач звернувся до Державної митної служби України зі скаргою, за результатами розгляду якої 21.09.2022 р. за № 7.10-2/15-02/13/15512 відмовлено в її задоволенні.

Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся до суду із позовною заявою про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 МК України).

Згідно із ч.1 ст.7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу.

Митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч.1 ст.49 МК України).

Відомості про митну вартість товарів використовуються для, зокрема, нарахування митних платежів (п.1 ч.1 ст.50 МК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 53 МК України визначено документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.4 ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2, 8 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч.7 ст.54 МК України).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 р. у справі № 1.380.2019.005307, яка враховується судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем 23.08.2022р прийнято рішення № UA500530/2022/000003/2 про коригування митної вартості товару за МД № UA500530/2022/004090 від 23.08.2022 р.

Підставою для здійснення коригування митної вартості в сторону збільшення ціни товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (2-ґ (резервного методу)) стали висновки митного органу про ненадання позивачем відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також ненадання документів у спростування виявлених невідповідностей та на вимогу митного органу, про що зазначено у гр.33 рішення, та у відзиві.

Так, у рішенні № UA500530/2022/000003/2 відповідач обґрунтував такі висновки наступним:

- відповідно до зовнішньоекономічного договору кількість товару складає 140 мт +/-10 % (макс.154 мт), але в проформі-інвойсі з посиланням на цей контракт зазначено іншу партію товару, а саме - 160 мт;

- платіжне доручення від 08.07.2022 р. № 46 містить посилання на інвойс № НЕХ22/НRS049 від 07.07.2022 р., однак наданий до митного оформлення інвойс із зазначеним номером має дату складання 14.07.2022 р.;

- відповідно до зовнішньоекономічного договору між відправником та одержувачем зазначено умови поставки EXW, HABAS MILL, ALIAGA, при яких витрати на завантажувальні та розвантажувальні роботи несе відправник. Однак всупереч договору, в довідці по транспортно-експедиційним витратам, наданій ТОВ "РОЯЛ ТРАК", яким здійснювалося перевезення, зазначено, що завантажувальні та розвантажувальні роботи здійснено за рахунок відправника. Таким чином, виникають сумніви щодо достовірності довідки по транспортно-експедиційним витратам, наданої ТОВ "РОЯЛ ТРАК", а не сторонами контракту;

- в довідці по транспортно-експедиційним витратам та рахунку на оплату зазначено перевезення вантажу по маршруту з м.ІЗМІР, Турція, водночас згідно зовнішньоекономічного договору умовами поставки визначено EXW, HABAS MILL, ALIAGA, що унеможливлює повного розрахунку транспортних витрат;

- не надання додатково витребуваних документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Однак, викладені у графі 33 рішення від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2 зауваження є безпідставними, з огляду на наступне.

За умовами договору від 07.07.2022 р. № НЕХ 2022/HRS 049 продавець виготовляє гарячекатану сталь у листах, кількість 140 мт (+/- 10% як опція продавця), а саме: 1. HRS S235JR 10х1500х6000мм - 40 мт; 2. HRS S235JR 10х2000х6000мм - 20 мт; 3. HRS S235JR 12х1500х6000мм - 20 мт; 4. HRS S235JR 16х1500х6000мм - 20 мт; 5. HRS S235JR 20х1500х6000мм - 20 мт; 6. HRSS235JR 25х1500х6000мм - 20 мт.

Згідно додатку 2 до договору купівлі-продажу № НЕХ 2022/HRS 049 від 07.07.2022 р., 1. кількість: 140 т (+/- 25 % як опція продавця); 2. спеціальні умови: 5 - +/- 25 толеранс за кількістю для товарів, +/- 25 % толеранс для загальної кількості та суми є підтвердженими.

Отже, за вказаним зовнішньоекономічним договором з додатком 2 передбачена кількість товару 140 т (+/-25 %).

За умовами договору оплата здійснюється наступним чином: 30 % передплата до 14.07.2022 р. на рахунок "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.", балансовий платіж 70 % сплачується перед кожним відвантаженням на рахунок "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." після завершення виробництва перед відвантаженням.

07.07.2022 р. "НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S." надіслано інвойс на суму 31080 дол. США, що згідно умов договору є передплатою у розмірі 30 %.

Платіжним дорученням від 08.07.2022 р. № 46 ТОВ "Крафт" сплатило вказану суму - 31080 дол. США"НАВАS SINAI VE TIBBI GAZLAR ISTIHSAL ENDUSTRISI A.S.".

У зв`язку з тим, що товар виготовляється з рулонної сталі та цей процес є безперервним, то після закінчення робіт готової продукції виявилося більше, ніж було заявлено перед підписанням контракту, внаслідок чого виробник повідомив про коригування кількості товару і 14.07.2022 р. відбулася заміна інвойсу - позивач отримав проформу інвойс від 14.07.2022 р., в якій вказано кількість товару 160 мт вартістю 118400 дол. США, до сплати 87320 дол. США.

Суд зауважує, що марка сталі, товщина, довжина та ширина листів, вказаних у пакувальному листі від 18.08.2022 р. повністю співпадають товару, зазначеному у договорі від 07.07.2022 р. № НЕХ 2022/HRS 049, який, в свою чергу, не містить жодних обмежень щодо збільшення або зменшення кількості товару. Крім того, в додатку 2 від 07.07.2022 р. вказана кількість товару 140 мт (+/- 25 %), що максимально становить 175 мт, а не 154 мт як зазначає відповідач.

За проформою-інвойсом від 14.07.2022 р. позивачу поставлено 16 мт товару, що не перевищує кількість товару, узгодженого сторонами за договором від 07.07.2022 р. № НЕХ 2022/HRS 049 та додатком 2 від 07.07.2022 р. до договору.

Згідно платіжних доручень від 08.07.2022 р. № 46 та від 14.07.2022 р. № 47 ТОВ "Крафт" сплатило вартість партії товару, поставленого на виконання умов договору від 07.07.2022 р. № НЕХ 2022/HRS 049.

Таким чином, доводи відповідача про розбіжності в документах стосовно кількості товару є неприйнятними.

Щодо доводів відповідача в частині розбіжностей в документах стосовно інвойсу, який вказано у платіжному дорученні від 08.07.2022 р. № 46, та який надано до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Як вже вказувалося, перерахунок коштів у сумі 31080 дол. США за платіжним дорученням від 08.07.2022 р. № 46 здійснено відповідно до інвойсу від 07.07.2022 р. № НЕХ2022/HRS049 на суму 31080 дол. США, наданий ТОВ "Крафт" до початку виробництва листів.

З проформи-інвойсу від 14.07.2022 р., який надавався разом з митною декларацією, вбачається, що 31080 дол. США було отримано в якості авансу, залишок до сплати - 87320 дол. США.

Тобто, вказані документи не містять жодних розбіжностей, а тому зауваження відповідача в цій частині суд також вважає безпідставними.

Щодо доводів митного органу про наявність сумнівів стосовно довідки по транспортно-експедиційним витратам та не підтвердження вказаних витрат суд зазначає наступне.

За умовами договору від 07.07.2022 р. № НЕХ 2022/HRS 049 поставка товару здійснюється на умовах EXW, HABAS MILL, ALІАGA, IZMIR, TURKEY згідно INCOTERMS 2020.

За правилами INCOTERMS 2020 EXW (Ех Works) - франко-завод (назва місця), в даному випадку франко-завод HABAS MILL, ALІАGA, IZMIR, TURKEY, поставка відбулася в момент, коли продавець передав товар покупцеві на площі підприємства-продавця або в іншому зазначеному місці. Перехід ризиків - з моменту поставки. Розділ затрат - у місці поставки. Вид транспорту - будь-який. Продавець здійснює контроль безпеки; перевірка якості, кількості, ваги, розміру; пакування, маркування товару; навантаження товару на транспортний засіб у місці поставки.

12.08.2022 р. ТОВ "Крафт" укладено з ТОВ "РОЯЛ ТРАК" договір міжнародного перевезення грузів автомобільним транспортом № КР-2/22, відповідно доп.1.2 якого Перевізник зобов`язується прийняти та доставити ввірений йому відправником вантажу під контролем Замовника вантаж власним автомобільним транспортом з пункту завантаження в пункт призначення і передати його вантажоодержувачу, а Замовник приймає на себе зобов`язання оплатити перевезення вантажу, відповідно до умов цього договору.

Згідно п.3.1.16 договору оплата послуг Перевізника проводиться Замовником на розрахунковий рахунок Перевізника на підставі підписаних і завірених оригіналів документів: договору - 2 екземпляри, заявки - 2 екземпляри, рахунок-фактура - 1 екземпляр, акта виконаних робіт - 2 екземпляри, оригінал СМR - 1 екземпляр (на вимогу Замовника - 2 екземпляри), ТТН - в разі перевезення у міжміському напрямку - 1 екземпляр, довідки про транспортні витрати (за необхідності, на вимогу Замовника) - 1 екземпляр.

ТОВ "РОЯЛ ТРАК" здійснено перевезення вантажу автомобілем НОМЕР_1 /СА3425ХF за маршрутом Ізмір (Турція) - Київ (Україна) через кордон України у п/п Рені.

Вартість перевезення відповідно до довідки по транспортно-експедиційних витратах від 19.08.2022 р. № 19-08-01 складає: м.Ізмір (Турція) - п/п Рені (кордон України) - 118950 грн.; п/п Рені (кордон України) - м.Київ (Україна) - 58650 грн. Загальна вартість перевезення м.Ізмір (Турція) - м.Київ (Україна) складає 177600 грн. Завантажувальні та розвантажувальні роботи за рахунок відправника. Страхування вантажу не здійснювалося.

ТОВ "РОЯЛ ТРАК" виставлено рахунок на оплату від 15.08.2022 р. № 18 на суму 177600 грн., які сплачені ТОВ "Крафт" згідно платіжних доручень від 18.08.2022 р. № 22081 на суму 53280 грн. та від 26.08.2022 р. № 22113 на суму 124320 грн.

Відповідно до комерційного інвойсу від 18.08.2022 р. № НЕХ2022/HRS049 умови поставки EXW, HABAS MILL, ALІАGA, IZMIR, TURKEY, а згідно СМR в графі 4 "місце та дата навантаження" вказано IZMIR ALІАGA TURKEY.

Зі всіх вищезазначених документів слідує, що ТОВ "РОЯЛ ТРАК" здійснювало перевезення вантажу за маршрутом м.Ізмір (Турція) - м.Київ (Україна), що повністю відповідає умовам поставки, та вказані документи не містять розбіжностей стосовно маршруту.

Надані до митного оформлення рахунок-фактура від 15.08.2022 р. № 18 про надання експедиційних послуг та довідка від 19.08.2022 р. № 19-08-01 про транспортно-експедиційні витрати місять вичерпні відомості щодо понесених ТОВ "Крафт" транспортних витрат до кордону України і не суперечать іншим документам, наданим до митного органу.

У перелічених документах співпадають: товар, що перевозився; місто відправлення товару; місто доставки товару, реєстраційний номер авто, що здійснював перевезення; вартість перевезення. Наведені дані у їх сукупності та у повній мірі дають можливість визначити числове значення митної вартості товару та відповідають даними митної декларації.

За таких обставин, зауваження відповідача про не підтвердження документально заявлених витрат на транспортно-експедиційні послуги спростовуються документами, які надавалися до митного оформлення.

Щодо інших запитуваних митницею під час проведення консультації додаткових документів, суд вважає за необхідне зазначити, що виписка з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями в силу положень ч.3 ст.53 МК України є додатковими документами та надаються декларантом за наявності виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проте, митним органом у повідомленні про необхідність надання додаткових документів жодним чином не обґрунтовано які саме розбіжності можуть усунути саме вказані запитувані митним органом документи.

З огляду на викладене, суд вважає, що по суті вказані митним органом зауважень в оскаржуваному рішенні носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару. Зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості товарів зауваження та невідповідності, які стали підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості, що свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, відповідачем не доведено, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Крім того, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.

Отже, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 815/6827/17, від 22.04.2019 р. у справі № 815/6242/17, від 07.08.2018 р. у справі № 815/3400/17.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2 відповідачем використано для коригування митної вартості товару МД від 12.07.2022 р. № UA500530/2022/002637.

В той же час, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за резервним методом, відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2 слугувало підставою для прийняття карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500530/2022/000015, то картка відмови також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності своїх рішень у спірних правовідносинах, а тому позовна заява ТОВ "Крафт" підлягає задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Крафт", то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 4962 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 р. у справі № 816/416/18.

Приписами п.4 ч.1 ст.1 Закону України від 05.07.2012 р. № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 300/941/19, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. позивачем до суду надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 003675, копію ордеру серії ВН № 1200439 від 21.10.2022 р., договір про надання правничої допомоги від 21.10.2022 р. № 21/10-22, акт приймання-передачі послуг від 06.01.2023 р., рахунок від 06.01.2023 р. № 005, платіжне доручення від 06.01.2023 р. № 46.

Судом встановлено, що 21.10.2022 р. між ТОВ "Крафт" та адвокатом Стеблинською Оленою Анатоліївною укладено договір № 21/10-22 про надання правничої допомоги, відповідно до п.1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокат надає послуги професійної правничої допомоги в Одеському окружному адміністративному суді, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, за що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах, визначених Сторонами у додатку до цього договору.

Відповідно до п.4.1 договору юридичну допомогу, що надається Адвокатом, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми на розрахунковий рахунок Адвоката.

При розрахунку вартості юридичної (правничої) допомоги, вказаної в п.4.1 даного договору, враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі та додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід та репутація адвоката (п.4.2 договору).

Пунктами 4.3, 4.4 передбачено, що за результатами надання юридичної (правничої) допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. Оплата здійснюється протягом 3х днів після підписання акту про надання послуги.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг від 06.01.2023 р. Адвокат надав Клієнтові послуги згідно договору про надання правничої допомоги № 21/10-22 у справі № 420/15399/22, а Клієнт прийняв надані послуги: 1. складання та подання позовної заяви - 4000 грн. (4 години); 2. ознайомлення з відзивом на позовну заяву, складання та подання відповіді на відзив - 1000 грн. (1 година). Вартість послуг становить 5000 грн.

Адвокатом 06.01.2023 р. ТОВ "Крафт" виставлено рахунок № 005 на суму 5000 грн. за надання правничої допомоги по справі № 420/15399/22, які згідно платіжного доручення від 06.01.2023 р. № 46 сплачені позивачем у повному обсязі.

Таким чином, витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. підтверджено документально.

З огляду на викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. є співмірним до здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт" (54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81, оф.522, ) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.08.2022 р. № UA500530/2022/000003/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500530/2022/000015.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт" (54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81, оф.522, ) судовий збір у сумі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крафт" (54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81, оф.522, ) витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І.Бездрабко

кат. 108020200