Справа № 185/1029/22
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1029/22
Провадження № 2-а/185/26/22
У Х В А Л А

12 грудня 2022 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., за участю секретаря - Данильченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області, старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області Соколова Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області, старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області Соколова Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просить суд визнати протиправними дії старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області Соколова Романа Володимировича щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову серії БАВ № 645617 від 11.01.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області Соколова Романа Володимировича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2022 року відкрито провадження у зазначеній справі та розгляд адміністративної справи призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04 травня 2022 року позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надав.

У судові засідання, призначені на 20 червня 2022 року, 27 вересня 2022 року, 09 листопада 2022 року, 12 грудня 2022 року, позивач повторно не з`явився у судове засідання, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надав.

За приписами ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 2 ст. 131 КАС України встановлено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

В розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед, має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, судом встановлено, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, та не повідомив суд про причини неявки, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, обґрунтованої заяви про відкладення розгляду справи, інформації про поважність його неявок, що не дає суду можливість ухвалити рішення у справі по суті спору.

В той же час, звернення позивача до суду за захистом порушених прав передбачає передусім його зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.97 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в ній, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні від 15.07.2002 у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів принцип неприпустимості зловживання правами у даному конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання позивача наданими йому правами та невиконання обов`язків.

Як вказав Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 04 жовтня 2017 року у справі № 1170/2а-4269/11 (ЄДРСРУ № 69388378) повторне неприбуття позивача, належними чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання необхідно розуміти як неприбуття вдруге на розгляд справи за наявності у справі достовірних даних (доказів) щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду.

За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки позивача та невиконання ним свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 205, 240, 241-243, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області, старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Старобільського районного управління поліції ГУНП в Луганській області Соколова Романа Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причини, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 15.1 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України подання апеляційної скарги здійснюється в паперовій формі. Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко