Справа № 480/4068/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2022 року Суми Справа № 480/4068/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Сидорука А.І.,
за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І.,
розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів: 1. Сумської обласної державної адміністрації;
2. Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації;
про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
За участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1 ; адвокат Молібог Ю.М.;
від першого відповідача - ОСОБА_2 ;
від другого відповідача ОСОБА_3 ;
1. Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду.
1.1. Позивач 17.06.2022 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 06.06.2022 № 63-К, на підставі якого позивача звільнено із займаної посади; поновити позивача на посаді директора Депрартаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації з 07.06.2022 та стягнути (зобов`язати нарахувати та виплатити) з Депрартаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації на користь позивача компенсацію за час вимушеного прогулу із розрахунку 1031,35 грн за день.
1.2. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що стосовно позивача проведено дисциплінарне провадження. Підставою для порушення дисциплінарного провадження була службова записка керівництва, в якій було зазначено факти, що могли свідчити про наявність в діях позивача ознак вчинення ним дисциплінарних проступків. Розпорядженням голови Сумської ОДА звільнено позивача з посади директора зазначеного департаменту. Позивач не погодився з підставами такого звільнення. Позивач заперечує проти всіх доводів, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
1.3. Ухвалою суду від 22.06.2022 було відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання.
1.4. Відповідач Депратамент соціального захисту населення Сумської ОДА, 15.07.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує (а.с.132, том 1).
1.5. Вказаний відповідач у відзиві зазначає, що належним відповідачем по справі є саме Сумська ОДА, оскільки головою адміністрації призначається директор, який звітує перед головою адміністрації. Заперечує проти аргументів про необхідність передачі носіїв електронної інформації. Зазначає, що про покладення виконання обов`язків директора на ОСОБА_4 було повідомлено позивача. За час з 24.02.2022 по 17.05.2022 позивач не надав жодної вказівки щодо дій працівників в умовах воєнного стану, не ініціював видання наказу чи іншого розпорядчого документу щодо організації роботи вказаного департаменту або установ системи соціального захисту населення області.
1.6. Відповідач Сумська ОДА, 15.07.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує (а.с.137, том 1).
1.7. Вказаний відповідач у відзиві зазначає, що: позивачем порушено Присягу державного службовця; невиконувались та неналежним чином виконувались посадові обов`язки, акти органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; перевищено службові повноваження; позивачем прийнято необгрунтовані рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна. Всі вказані факти підтверджені, а тому відповідач при прийняття спірного рішення діяв правомірно та обгрунтовано.
1.8. Відповідач Сумська ОДА, 20.07.2022 надав до суду клопотання про виклик свідків по справі, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.209, том 1).
1.9. Ухвалою суду від 09.08.2022 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті, а також задоволено клопотання про виклик свідків.
1.10. Ухвалою суду від 24.10.2022 було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області надати до суду інформацію та докази стосовно звернення до вказаного органу з заявою про факт зникнення ОСОБА_1 і про результати такого звернення.
1.11. Суду 02.11.2022 було надано інформацію та докази (а.с.19, том 2), що дійсно була подана така заява, вчинялись відповідні дії з розшуку та 19.03.2022 вказаний громадянин вийшов на зв`язок, а тому 21.03.2022 постановою було закрито кримінальне провадження.
1.12. Також, відповідач надав пояснення та докази, що свідок ОСОБА_6 (водій), проходить військову службу за призовом (а.с.24-28, том 2). Було надано наказ від 03.08.2022 про увільнення вказаної особи від роботи, відповідь Військової частини НОМЕР_1 , якою підтверджено, що ОСОБА_6 зарахований до вказаної військової частини. Була надана довідка, що вказана особа була призвана до лав Збройних Сил України. Крім того, представники сторін в судовому засіданні неодноразово повідомляли суд, що з телефонних розмов їм стало відомо, що вказана особа бере безпосередню участь в бойових діях, а також отримала поранення.
1.13. Ухвалою суду від 25.11.2022 суд вирішував питання стосовно пошуку свідка ОСОБА_6 , а саме зобов`язував Військову частині НОМЕР_2 надати інформацію, чи проходить у них службу вказана особа (номер військової частини суду повідомили сторони) та чи має він фактичну можливість прибути до Херсонського окружного адміністративного суду або найбільш територіально наближеного суду, для його допиту як свідка (в режимі відеоконференції).
1.14. Крім того, суд направив вказану ухвалу до Міністертва оборони України, оскільки адреса військової частини не могла бути отримана з відкритих джерел та просив направити вказану ухвалу за належністю, а відповідь військової частини направити на адресу суду. Міністерство оборони України 07.12.2022 отримало вказану ухвалу, однак відповіді на адресу суду, на момент розгляду справи, не надійшло.
1.15. Отже, суд вчиняв всі дії для знаходження свідка. В судовому засіданні позивач та представник позивача усно заявили, що не наполягали на допиті вказаної особи як свідка. Представник відповідача Сумської ОДА, усно зазначив, що просить врахувати пояснення, які були надані свідком дисциплінарній комісії, вважає за доцільне допитати вказану особу, проте, з урахуванням вказаних обставин, покладається на розсуд суду при вирішення питання про необхідність допиту свідка.
1.16. Тому, оскільки суд вчинив всі дії для розшуку свідка, з урахуванням фактичної неможливості її допиту та зазначених вище обставин, а також позиції заявника клопотання, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи та можливість прийняття обгрунтованого рішення по справі без допиту зазначеного свідка.
1.17. Відповідач Сумська ОДА, надав до суду пояснення по справі (а.с.29, том 20).
1.18. В судовому засіданні 11.11.2022 був допитаний свідок по справі - ОСОБА_5 .
1.19. Відповідачем Сумською ОДА, 25.11.2022 було подано заяву про долучення доказів до матеріалів справи.
1.20. Позивач 25.11.2022 надав до суду письмові пояснення з доказами по справі (а.с.70-73, том 2).
1.22. Відповідач Сумська ОДА, 01.12.2022 надав до суду письмові пояснення по справі. Суд залучив пояснення до матеріалів справи.
1.23. Суд зауважує, що детальна оцінка численним аргументам сторін, які зазначені в їх поясненнях, буде надана судом у мотивувальній частині рішення суду.
1.24. Також, суд звертає увагу, що відповідно пункту 1 до Указу Президента від 24.02.2022 № 68/2022 Про утворення військових адміністрацій на виконання Закону України Про правовий режим воєнного стану для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку утворено, зокрема, Сумську обласну військову адміністрацію.
1.25. У зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті Указу, обласні, Київська міська державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.
1.26. Таким чином, на момент розгляду справи Сумська обласна державна адміністрація діє в статусі обласної військової адміністрації, про що зазначено, зокрема в оскаржуваному розпорядженні. Тому вказані обставини враховуються судом при розгляді даної справи.
1.27. Представник позивача та позивач в судовому засіданні усно зазначили, що наполягають на задоволенні заявлених позовних вимог. Представники відповідачів в судовому засіданні усно зазначили, що проти позовних вимог заперечують.
1.28. В судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина рішення.
1.29. Суд звертає увагу, що розгляд справи та підготовка повного тексту рішення, здійснювався з урахуванням введення в Україні воєнного стану, ситуації, яка склалась на території Сумської області та безпосередньо міста Суми, в тому числі, частих повітрянних тривог, які перешкоджали роботі судді, вимкнень електропостачання, повідомлень про замінування суду, а також навантаження судді.
2. Обставини справи. Висновки суду та їх мотиви.
2.1. Позивач з травня 2014 року працював на посаді директора Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА.
2.2. Стосовно позивача було проведено дисциплінарне провадження. Підставою для порушення дисциплінарного провадження була службова записка заступника голови Сумської обласної адміністрації керівника обласної військової адміністрації ОСОБА_7 від 02.04.2022. В службовій записці було зазначено про факти, що могли свідчити про наявність в діях позивача ознак вчинення ним дисциплінарних проступків, передбачених ст. 65 Закону України Про державну службу.
2.3. 27.05.2022 було прийнято подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ за результатами розгляду дисциплінарної справи директора Департаменту соціального захисту населення Сумської ОДА ОСОБА_1 (а.с.108-111, том 1). Розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації керівника обласної військової адміністрації від 06.06.2022 № 63-к Про дисциплінарне стягнення звільнено позивача з посади директора департаменту. Позивач не погодився з підставами такого звільнення, а тому звернувся до суду (а.с.152, том 2).
2.4. Суд звертає увагу, що ним буде надана правова оцінка всім зазначеним у розпорядженні дисциплінарним проступкам, а також надана оцінка процедурі та фактам, які були враховані при прийняття вказаного рішення.
2.5. Основним питанням по даній справі є те: чи містились в діях позивача ознаки дисциплінарних правопорушень, які стали підставою для звільнення позивача з посади; чи підтверджуються факти, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; чи дотримана процедура притягнення до відповідальності. Відповідаючи на вказані питання суд зазначає, що позивачем було вчинено дисциплінарне правопорушення, а першим відповідачем, в межах належної правової процедури та на підставі підтверджених фактів було правомірно прийнято спірне рішення.
2.6. У вказаному розпорядженні зазначено, що у діях державного службовця, щодо якого здійснювалось дисциплінарне провадження, вбачається винення дисциплінарних проступків: порушення Присяги державного службовця; невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень); перевищення службових повноважень; прийняття державним службовцем необгрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну.
2.7. Щодо невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків та перевищення службових повноважень.
2.8. Обов`язки директора встановлені Положенням про департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 01.06.2020 № 232-ОД, Посадовою інструкцією директора такого департаменту, затвердженого головою Сумської обласної державної адміністрації від 10.02.2022.
2.9. Згідно вказаних документів до таких обов`язків позивача, в тому числі, входить: здійснення керівництва департаменту; забезпечення реалізації державної політики у сфері соціальної підтримки та надання соціальних послуг вразливим верствам населення; забезпечення організації на відповідній території надання соціальних послуг; координація діяльності та контроль виконання структурними підрозділами соціального захисту населення районних державних адміністрацій питань; забезпечення здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами Пенсійного фонду України. Крім того, директор департаменту несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності департаменту (а.с.206, том 1).
2.10. Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні був затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Вказаними актами було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Пунктом 6 зазначеного Указу постановлено областним, Київській міській державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування утворити ради оборони та забезпечити сприяння військовому командуванню у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.
2.11. Суд погоджується з доводами першого відповідача, що стабільна робота вказаного Департаменту, в тому числі, в умовах введення в Україні воєнного стану, є дуже важливою, оскільки департамент і його керівництво забезпечує реалізацію державної політики у сфері соціальної підтримки та надання соціальних послуг вразливим верствам населення. Крім того, саме на директора покладається керівництво таким департаментом та його ефективна та безперебійна робота.
2.12. Суд звертає увагу позивача, що предметом доказування по даній справі є фактичні обставини, які стосуються саме позивача, а тому усні твердження позивача про те, що інші особи не виконували належним чином свої службові повноваження у спірний період судом до уваги не приймаються, так як не стосуються даної справи і можуть бути предметом окремого спору.
2.13. Стосовно допиту свідка ОСОБА_6 (водія) про те, що вказана особа може підтвердити той факт, що позивач в період з 25.02.2022 по 21.03.2022 перебував у Роменському районі Сумської області, то суд звертає увагу, що позивачем не заперечувалось вказаних обставин. Тому суд вважає недоцільним допит свідка.
2.14. Суд встановив, що позивачем 24.02.2022 видано наказ № 8-В, згідно з яким він разом з водієм департаменту ОСОБА_6 , на службовому автомобілі DAEWOO Sens, відбуває у відрядження до с. Хмелів та с. Синівка Роменського району Сумської області, відповідно до Хмелівського психоневрологічного інтернату і Синівського будинку інтернату для громадян похилого віку та інвалідів. Метою вказаного відрядження зазначено перевірка роботи установ. Строк відрядження - 7 днів (з 24.02.2022 по 02.03.2022) (а.с.26, том 1).
2.15. Суд звертає увагу відповідачів, що предметом доказування по даній справі не є наявність чи відсутність відповідної мети для відбуття у відрядження.
2.16. Щодо погодження відбуття у відрядження.
2.17. Перший відповідач стверджує, що позивач не погоджував терміни відрядження з головою Сумської обласної державної адміністрації керівником військової адміністрації. Також, зазначено, що накази від 02.03.2022 № 9-В, від 09.03.2022 № 10-В про продовження відрядження та від 21.03.2022 про відрядження видані позивачем під час перебування у відрядженні, тоді як в цей період виконання обов`язків директора департаменту були покладені на ОСОБА_5 заступника директора департаменту. Таким чином, позивач не мав права в цей період видавати зазначені накази, а отже вони видані з перевищенням повноважень.
2.18. Позивач стверджує, що накази про продовження відрядження приймались позивачем правомірно після закінчення терміну відрядження. Крім того, про факт наявності розпорядження про виконання обов`язків директора департаменту ОСОБА_5 йому не було відомо.
2.19. На переконання суду, основним питанням, яке підлягає дослідженню є те, чи погоджував такі відрядження позивач з головою Сумської ОДА.
2.20. Відповідно до розділу VII Порядку розподіл обов`язків між головою, першим заступником, заступником голови, керівником апарату Сумської ОДА від 26.11.2021 № 735-ОД на заступника голови Сумської ОДА ОСОБА_8 було покладено забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту працюючого населення, соціальної підтримки та надання соціальних послуг соціально вразливим верствам населення, а також здійснення контролю та спрямування діяльності Департаменту.
2.21. При цьому, абзацами 10,11 пункту 3 розділу ІІ Розподілу передбачено, що у разі відсутності заступника голови адміністрації ОСОБА_8 її функції та повноваження за галузями виконує заступник голови адміністрації ОСОБА_9 . У разі одночасної відсутності першого заступника голови адміністрації ОСОБА_10 , заступників голови адміністрації ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 їх функції та повноваження за галузями виконує заступник голови адміністрації ОСОБА_13 .
2.22. Ознайомлення позивача із вимогами зазначеного розпорядження позивачем не спростовується та підтверджується скріншотом системи Foss Doc, на якому відображено надходження зазначеного розпорядження до канцелярії Департаменту та звітом Взято до виконання та врахування вроботі (а.с.55-56, том 2).
2.23. Суд погоджується з першим відповідачем, що порядок, який би встановлював особливості оформлення відрядження під час воєнного стану Сумською обласною держаною адміністрацією обласною військовою адміністрацією, не приймався. Посилання позивача на існування особливих умов, які зумовлюють необхідність додаткового регламентування питань, пов`язаних зі службовими відрядженнями, в такий період, є необгрунтованими.
2.24. Відповідно до п.13 Розділу 2 Порядку Сумської ОДА може братися до уваги вимушена затримка у відрядженні з незалежних від керівника причин, однак за наявноситі підтвердних документів в оригіналі. При цьому, рішення про продовження терміну відрядження голова Сумської ОДА приймає після прибуття відрядженого керівника до місця постійної роботи на підставі його доповідної записки, з подальшим оформленням такого рішення відповідно до пунктів 1 і 3 розділу ІІ цього Порядку.
2.25. Таким чином, позивач повинен був погоджувати відрядження з заступником голови ОСОБА_8 , а в разі її відсутності із заступником голови ОСОБА_14 , однак відбув у відрядження до Роменського району Сумської області, без відповідного погодження, чим порушив вказані вимоги.
2.26. Суд погоджується з відповідачем, що матеріали справи не містять доказів, що позивачем заздалегідь погоджувалось відрядження до закладів та установ соціального захисту населення Роменського району, як це передбачено Порядком № 364-ОД. Крім того, позивач не планував з керівниками закладів дату, час та мету перевірок.
2.27. Є безпідставними твердження позивача, що оскільки він вибував у відрядження в межах області, то не повинен був погоджувати таке відрядження, а порядок взагалі не підлягає застосуванню до даних правовідносин. Крім того, суд не приймає до уваги тверджень позивача про те, що існує відмінність в порядку оформлення відрядження в залежності від місця призначення в межах Сумської області та за її межами. Оскільки відповідно до Розпорядження про службові відрядження є лише два порядки погодження та оформлення в межах України та за кордон. При цьому, відрядження керівника структурного підрозділу в межах Сумської області не передбачає винятку щодо необхідності його погодження з профільним заступником голови облдержадміністрації.
2.28. Щодо наказів про продовження відрядження.
2.29. Як вже зазначалось, вимога Порядку про погодження позивачем дотримана не була, оскільки накази про відрядження позивач приймав самостійно без будь-яких погоджень.
2.30. Суд звертає увагу, що накази повинні були погоджуватись з керівництвом. Для того щоб стверджувати про правомірність певних дій, у даному випадку прийняття наказів про відрядження, повинна в повній мірі бути дотримана процедура, яка встановлюється для такої дії (рішення).
2.31. Згідно з п. 1 Інструкцієї з діловодства в Сумській ОДА,зі змінами, внесеними розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 27.09.2021 № 600-ОД, інструкція з діловодства встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі в Сумській ОДА.
2.32. Відповідно до п. 56-57, 62-63 Інструкції внутрішнє погодження документа оформлюється шляхом проставляння візи. Віза включає особистий підпис, власне ім`я і прізвище особи, яка візує документ, дату візування із зазначенням у разі потреби найменування посади цієї особи. Згідно з п. 62, 63 Інструкції зовнішнє погодження проектів документів, створених у паперовій формі, оформляється шляхом проставлення на них грифа погодження, який включає в себе слово ПОГОДЖЕНО, найменування посади особи та установи, з якою погоджується проект документа, особистий підпис посадової особи, скріплений гербовою печаткою, власне ім`я, прізвище і дату або назву документа, що підтверджує погодження, його дату і номер (індекс). Якщо документ має титульний аркуш, гриф погодження ставиться у лівому верхньому куті такого аркуша. У разі погодження документа кількома посадовими особами установ однакового рівня грифи розташовуються на одному рівні.
2.33. В той же час, накази від 24.02.2022, 02.03.2022, 09.03.2022, 21.03.2022, які надані позивачем до матеріалів справи, крім того, що позивач не спростовує факту, що документи не погоджувались ним, не містять вказаних реквізитів (а.с.26, 27, 29, 31).
2.34. Щодо передачі жорсткого диску з резервними копіями документів та копій баз даних.
2.35. Позивачем не спростовується, що він 24.02.2022 самостійно на зазначеному вище автомобілі вирушив до м. Києва. Як зазначає позивач, він прибув до Міністерства соціальної політики України, де передав державному секретарю Мінсоцполітики Суярку С.М. жорсткий диск з резервними копіями документів, створених на той час в департаменті та копіями баз даних з інвентарним номером 11131511.
2.36. Як вбачається з матеріалів справи, володільцем вказаних баз даних пільговиків, одержувачів субсидій, державних допомог, є Містерство соціальної політики України, користувачами в режимі внесення даних, нарахувань, виплат є структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій та міських рад. Департамент має доступ до баз даних в режимі перегляду без можливості внесення будь-яких коригувань. Департамент не є первинним створювачем вказаної інформації.
2.37. Позивач зазначав, що алгоритму дій, у встановленому чинним законодавством порядку, йому під розпис не доводилось, обов`зок діяти певним чином йому не встановлювався, в тому числі, що вказані дії позивач повинен вчинити особисто. Рішення ним було прийнято самостійно.
2.38. Позивач стверджує, що у 2014 році при навчаннях йому було доведено про обов`язок особисто передати електронні носії важливої інформації електронної бази, очолюваної ним обласної установи до Міністерства соціальної політики. Однак, як вже зазначалось, факт доведення і покладення на нього такого обов`язку позивачем не підтверджено, в той час, як згідно ст. 19 Конституції України, позивач, як суб`єкт владних повноважень, повинен діяти в межах чинного законодавства, а не на власний розсуд.
2.39. Крім того, позивач зазначає, що до компетенції заступників не входило передання такої інформації, а тому саме він вирішив відвезти її до міста Києва. Однак, як вже зазначалось, не було визначено і обов`язку саме позивача діяти таким чином. Тому необхідність передачі жорсткого диску, в тому числі особисто позивачем, до міністерства позивачем не доведена.
2.40. Не погоджується суд з доводами позивача, що оскільки жодної інструкції чи протоколу дій в Сумській ОДА на випадок воєнного стану не ухвалювалось, а тому кожний державний службовець мав діяти так, як вирішив самостійно. Як вже зазначалось, позивач повинен був діяти в межах Конституції України, чинного законодавства та локальних актів, які встановлюють обов`язки для позивача, в тому числі, здійснення керівництва департаменту.
2.41. На переконання суду, функцією керівника є не виконання технічних завдань, а гарантування того, що в у мовах воєнного стану в Україні, департамент не припинить свою роботу.
2.42. Отже, 24.02.2022 позивач у відрядження не відбув, а підстави виключної необхідності відбути до Києва, що є більш важливим, чим виконання своїх обов`язків директора та відбуття у відрядження, позивачем не доведена.
2.43. Позивач зазначає, що 25.02.2022 він з водієм поїхали для виконання мети, зазначеної в наказі про відрядження.
2.44. Суд звертає увагу, що не є предметом дослідження по даній справі шляхи переміщення та ті факти, де перебував у спірний період позивач. Предметом дослідження є те, чи виконував позивач свої посадові обов`язки, в тому числі мету відрядження.
2.45. Суд встановив та сторонами не заперечується, що з 25.02.2022 по 02.03.2022 позивач перебував на території Роменського району Сумської області, проте посадових обов`язків директора департаменту, які він повинен був виконувати у відрядженні, фактично він не виконував. Тому суд погоджується з твердженням відповідачів, що у вказаний період позивачем неналежним чином виконувались покладені на нього обов`язки.
2.46. Суд ще раз звертає увагу позивача, що зазначені ним факти про поведінку заступника голови Сумської ОДА ОСОБА_8 у спірний період не входять в предмет доказування по даній справі. Предметом доказування по даній справі, з боку позивача, є доводи, які спростовують аргументи першого відповідача, висловлені під час дисциплінарного провадження, які стосуються саме позивача.
2.47. Щодо необхідності звітування про результати відрядження.
2.48. Згідно з п. 18 Розділу ІІ Порядку після повернення зі службового відрядження керівником облдержадміністрації у триденний строк готується та подається: 1. управлінню з питань персоналу апарату Сумської ОДА, після погодження (ознайомлення) головою Сумської ОДА, за формою згідно з додатком, письмовий звіт про відрядження (виконання завдання); 2. структурному підрозділу з питань фінансового забезпечення відповідного державного органу звіт про використання коштів, виданих на відрядження за формою, визначеною законодавством.
2.49. Форма Звіту про відрядження (виконання завдання) наведена в Додатку до Порядку (пункт 18 розділу ІІ), якою, зокрема, передбачено пункт про основні завдання, проблемні питання, що були вирішені в ході відрядження керівника, а також додаткову інформацію: виконання позапланових завдань, обставин, що стали причиною невиконання запланованих питань, непередбачені фінансові витрати, порушення термінів відрядження тощо.
2.50. Суд звертає увагу, що подання звіту передбачено вказаними нормами та таке подання є цілком логічним, однак за результатами відрядження позивача відповідний звіт управлінню з питань персоналу апарату Сумської обласної держаної адміністрації не подавався, що позивач не спростовує.
2.51. Як вже зазначалось, голова обласної державної адміністрації керівник обласної військової адміністрації Дмитро Живицький звертався з заявою від 03.03.2022 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про допомогу у розшуку позивача ОСОБА_1 (а.с.21, том 2). Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 21.03.2022, в ході проведення оперативно-розшукових заходів місце знаходження ОСОБА_1 19.03.2022 було встановлено (а.с.22-23, том 2). Вказане додатково свідчить про факт того, що відповідач не виконував обов`язкі, які необхідно було виконати у відрядженні та не підтримував контакт з керівництвом.
2.52. Суд звертає увагу на те, що не є предметом дослідження у даній справі питання стосовно здійснення позивачем та позивачу телефонних дзвінків.
2.53. Також, суд погоджується з твердженнями відповідача, що в ході дисциплінарного провадження позивачем не було надано доказів виконання ним посадових обов`язків або будь-яких доручень в дистанційному форматі. Позивачем належними та допустимими доказами не було доведено і не стверджувалось, що ним були ініційовані накази чи інші розпорядчі документи щодо організації роботу Департаменту та установ системи соціального захисту населення області. Не повідомив позивач і про виконання будь-яких посадових обов`язків, а також про плани повернення до роботи.
2.54. Крім того, суд погоджується з аргументами відповідача, що залучення до складу Дисциплінарної комісії працівників департаменту, які були підпорядковані позивачу, суперечило б п.11 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039, якими заборонено залучення підпорядкованих осіб до дисциплінарного провадження.
2.55. Суд звертає увагу, що інших заперечень, стосовно порядку проведення дисциплінарного провадження, позивачем не надано. Фактично позивач заперечує по суті такого провадження, а не по формі.
2.56. Також, суд вважає непереконливими заперечення позивача про необізнаність про порядок відбуття у відрядження, необхідність погодження відрядження та обов`язок щодо звітування за результатами службового відрядження, а також про те, що позивачу невідомо було те, з ким необхідно було погоджувати такі відрядження.
2.57. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про державну службу» визначено, що вчинення державним службовцем діянь у стані крайної потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
2.58. Суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем у поясненнях дисциплінарної комісії не вбачалось, що його дії були обумовлені крайньою необхідністю. Позивач на вказану обставину не посилався. Позивачем не надано доказів суду, що він діяв для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, утановленому порядку управління. Також, позивачем не зазначено, яку шкоду охоронюваним правовідносинам ним було відвернуто його відрядженням.
2.59. Крім того, не доведено позивачем тверджень, що його життю на території міста Суми загрожувала небезпека. На запитання суду позивач зазначив, що по даному факту до правоохоронних органів він не звертався.
2.60. Не приймаються судом до уваги аргументи позивача, що дисциплінарною комісією не перевірялась можливість безпечного повернення позивача до м. Суми. Суд звертає увагу, що в умавах введення воєнного стану в Україні нікому неможливо гарантувати повну безпеку пересування, однак це не спростовує обов`язку позивача виконувати свої посадові обов`язки, які стосуються відрядження, підтримувати зв`язок з безпосереднім керівництвом, узгоджувати продовження термінів та необхідності відрядження. Про відстність дій стосовно організації роботи департаменту зазначав і свідок ОСОБА_15 .
2.61. Суд погоджується з доводами відповідача, що посилання в поясненнях на хронологію телефонних дзвінків, здійснених позивачем в період з 28.02.2022 по 22.03.2022, а також на виписку ПрАТ «ВФ Україна» по особовому рахунку позивача, із зазначенням номерів телефонів та окремих прізвищ, дописаних від руки, як на підтвердження виконання позивачем своїх посадових обов`язків, не є належним доказом, оскільки не містить інформації про предмет доказування по даній справі. Крім того, позивач зазначає у поясненнях про вихідні дні. В той час, як з пояснень свідка ОСОБА_16 , департамент, з урахуванням військового стану, працював і поза межами робочого часу та у вихідні дні.
2.62. Зокрема, відсутні дані, які б свідчили про робочий, а не приватний характер цих дзвінків, як то, питання про обстановку на дорогах, доручень забрати з роботи ноутбук позивача, про що зазначала свідок ОСОБА_5 . Крім того, надана виписка починається з 02.03.2022, а тому дзвінки 28.02.3022 директору КУ Сумської обласної ради «Синівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів», а також начальнику відділу з управління персоналом та начальнику відділу з управління фінансовими ресурсами департаменту не підтверджено.
2.63. Не підтверджено позивачем і факти проведення ним виробничих нарад в телефонному режимі. Є слушною думка відповідача, що тривалість телефонних розмов, а саме є явно та очевидно недостатньою для вирішення питань про функціонування департаменту. Не доведено і факту роботи позивачем на власному комп`ютері, оскільки не зазначено, які конкретно документи ним створено, не надано таких доказів, тоді як робота без будь-яких результатів, втілених в службових документах, не може вважатись виконанням посадових обов`язків. В тому числі, не надано і доказів реєстрації таких документів в системі електронного документообігу.
2.64. Не спростовується позивачем фактичне не виконання мети відрядження, а саме, що 07.03.2022 позивач з 13 до 14 години відвідав комунальну установу Сумської обласної ради «Синівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів», де була проведена усна бесіда з нею як завідувачем господарства та головним бухгалтером ОСОБА_17 про роботу установи в умовах воєнного стану в Україні, в той же час позивачем не запитувались та не перевірялись документи, які пов`язані з роботою будинку-інтернату в осінньо-зимовий період. Також, жодні акти чи довідки за результатами перевірки не складались та на ознайомлення керівництву закладу не надавались, з чого можно зробити висновок, що перевірка з мети, визначеної в наказі про відрядження від 24.02.2022 № 8-В, не здійснювалась, нагальних потреб перевірки встановлено не було. Що стосується перевірки Хмелівського психоневрологічного інтернату в період з 24.02.2022 по 19.03.2022 заклад не відвідувався та перевірок не проводилось. В період з 21.03.2022 по 31.03.2022 управління соціального захисту населення Роменської міської ради не відвідувалось.
2.65. З відрядження позивач повернувся 28.03.2022, що ним не заперечується.
2.66.Надані табелі обліку робочого часу та подорожні листи службових легкових автомобілів, не спростовують встановлених вище обставин (а.с.82-86, том 2).
2.67. Щодо державного та комунального майна.
2.68. Позивач не спростовується, що він разом з водієм 17.03.2022 вирушили на автомобілі Mitsubishi ASX на стоянку у м. Бориспіль, забрати автомобіль Daewoo Sens, який 18.03.2022 пригнали у с. Капустинці.
2.69. Отже, з 24.02.2022 до 18.03.2022 позивач мав у своєму розпорядженні та використовував два автомобілі, разом з водієм департаменту - ОСОБА_6 , що безпосередньо суперечить розпорядженню голови Сумської обласної державної адміністрації від 03.04.2014 № 11-АГП "Про встановлення ліміту легкових автомобілів, що обслуговують районні державні адміністрації, апарат та структурні підпрозділи Сумської обласної державної адміністрації" (у редакції від 13.01.2022 № 1-АГП), відповідно до якого Департаменту встановлено ліміт легкових автомобілів у кількості один автомобіль.
2.70. Також, є обгрунтованими аргументи відповідача, що відсутність автомобілів у департаменті у м. Суми, в період перебування позивача у відрядженні, мало негативні наслідки для виконання завдань, передбачених положенням про департамент, зокрема у соціальній та гуманітарній сфері, що є цілком логічним.
2.71. Не приймаються до уваги доводи позивача, що ним було врятовано майно (автомобіль), оскільки вказані обставини не спростовують того, що транспортні засоби перебували у володінні позивача, однак не використовувались для виконання обов`язків директора, в тому числі, для мети відрядження. Тому суд погоджується з відповідачем, що позивачем прийняті необгрунтовані рішення, що спричинило використання державного майна, а саме двох автомобілів в особистих та неслужбових цілях, що ускладнило роботу департаменту у період їх відсутності.
2.72. Щодо порушення Присяги.
2.73. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватись принципів державної служби, забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки. Одним із принципів державної служби є патріотизм, тобто відданість та вірне служіння Українському народові. Складаючи присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Аналізуючи текст присяги, суд звертає увагу, що вступаючи на державну службу, державний службовець свідомо бере на себе відповідальність за забезпечення ефективного здійснення завдань і функцій Української держави шляхом сумлінного виконання посадових обов`язків
2.74. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому Законом.
2.75. Частиною 1 ст. 65 Закону передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
2.76. Згідно із ч. 2 цієї ж статті Закону дисциплінарними проступками є, в тому числі: порушення Присяги державного службовця; невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.
2.77. Відповідно до ч.1 ст. 66 Закону до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.
2.78. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону (частина п`ята статті 66 Закону).
2.79. Суд звертає увагу, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.
2.80. Звільнення за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, а тому вимагає достатніх мотивувань, чому саме ймовірне порушення позивачем норм законодавства кваліфіковано як порушення Присяги, а не як дисциплінарне правопорушення.
2.81. Судом встановлено, що згідно із записом у трудовій книжці позивач склав Присягу державного службовця 02.08.2005 року. Текст Присяги на час дії Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП, містив такий зміст: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки».
2.82. Аналізуючи текст Присяги державного службовця, складеної позивачем, суд зауважує, що вступаючи на державну службу, він свідомо взяв на себе відповідальність за забезпечення ефективного здійснення завдань і функцій Української держави, шляхом сумлінного виконання посадових обов`язків. Крім того, його поведінка як державного службовця має відповідати очікуванням громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до державної служби, сприяти реалізації прав і свобод людини і громадянина, тим більше у період воєнного стану в країні.
2.83. Державний службовець повинен дбати про позитивний імідж та авторитет органів державної влади і державної служби в цілому, дорожити своїм ім`ям та статусом.
2.84. Таким чином, під порушенням Присяги слід розуміти вчинення державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до керівника органу влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків. Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.
2.85. На переконання суду, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
2.86. За таких обставин, звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до керівника органу влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків.
2.87. Тобто, недобросовісне виконання своїх посадових обов`язків у поєднанні зі зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, є одним із проявів порушення Присяги.
2.88. Суд звертає увагу, що комісією під час розгляду дисциплінарного провадження стосовно позивача встановлено ряд фактів, які вказують на недотримання державним службовцем позивачем принципів державної служби.
2.89. Фактична бездіяльність державного службовця, який очолює департамент соціального захисту населення, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері соціального захисту населення області, зокрема соціальної підтримки та надання соціальних послуг вразливим верствам населення, у тому числі особам похилого віку, з інвалідністю, ветеранам війни та учасникам антитерористичної операції, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, сім`ям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах, малозабезпеченим, внутрішньо переміщеним особам, іншим категоріям осіб, забезпечення рівних прав і можливостей жінок і чоловіків, суперечить покладеним на обов`язкам, підриває довіру до влади, що призводить до приниження авторитету державного органу - Сумської обласної державної адміністрації.
2.90. Відповідно до п. 1 ст. 74 Закону дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень.
2.91. Необхідно також враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні.
2.92. У відповідності до ч.1 ст. 69 Закону України "Про державну службу" для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія. Частиною 10 ст. 69 Закону визначено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Таким чином, звільненню зі служби за порушення Присяги державного службовця має передувати встановлення обставин, які слугували підставою для висновку щодо порушення Присяги державного службовця і, як наслідок, звільнення у зв`язку з таким порушенням.
2.93. Суд наголошує на тому, що в даному випадку особою були вчинені діяння (дії і бездіяльність), несумісні із займаною на час його вчинення посадою та які виходять за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступки проти інтересів служби, які суперечать покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру до нього як до носія влади, що призводять до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
2.94. Порушення Присяги державного службовця, що виразилося у поєднанні з вищенаведеними діями позивача, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи та є вчинками, який дискредитує систему органів влади, відтак, є підставою для звільнення. У той же час, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені вище факти та обставини. Інші аргументи та докази позивача, про які не було зазначено у даному рішенні, судом враховані, проте судом до уваги не приймаються, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, а суд не зобов`язаний надавати детальне спростування на кожен аргумет сторін.
2.95. Також, суд звертає увагу, що пояснення позивача, його характеристика, попередня робота ті інші обставини були враховані при прийнятті остаточного рішення дисциплінарної комісії, зокрема стосовно відсутності обставин, що обтяжують дисциплінарну відповідальність позивача.
2.96. Висновки суду.
2.97. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному , повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
2.98. Суд з вказаних сторонами аргументів та наданих доказів, з урахуванням логічних доводів, відхиливши припущення і недоведені доказами аргументи, дійшов висновку, що робота департаменту є вкрай важливою. На позивача, як керівника департасенту, було покладено організацію ефективної роботи. В Україні було введено воєнний стан, що додатково передбачало обов`язок сприяння військовому командуванню у запровадженні та здійсненні заходів. Позивач самойстійно прийняв рішення, без покладення обов`язку, відвезти копії баз даних. Відрядження та їх продовження не погоджував. З керівництвом на зв`язку не перебував. Рішення приймав самостійно. Віповідно до відомостей правоохоронних органів до 19.03.2022 перебував у розшуку, що додатково спростовує доводи позивача. Мета відряджень досягнута не була. Виключна необхідність продовження відряджень з керівництвом не погоджувалась. Звіт про відрядження не подавався. Необгрунтовано використовувалось державне майно.
2.99. Перший відповідач при прийнятті спірного рішення дійшов обгрунтованого висновку про неналежне виконання позивачем своїх обов`язків та перевищення своїх повноважень, що фактично призвело до порушення Присяги. Спірне рішення містить обґрунтовані мотивування того, яким чином дії, вчинені позивачем, є такими, що підривають довіру до позивача, як до носія влади, а також дискредитують владу. Вказане рішення відповідає стандартам, визначеним ст. 2 КАС України, в тому числі, стосовно обгрунтованості та пропорційності.
2.100. За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність Розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації керівника обласної військової адміністрації від 06.06.2022 № 63-к Про дисциплінарне стягнення, яким звільнено позивача з посади директора Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, в тому числі, за порушення Присяги державного службовця (та інших доводів), з припиненням державної служби, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
3. Судові витрати.
3.1. Оскільки у вказаній категорій спорів судовий збір не сплачується, то розподіл витрат по сплаті судового збору судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
2. Витрати на професійну правничу допомогу покласти на позивача ОСОБА_1 .
3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного рішення.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано 09.01.2022.
Суддя А.І. Сидорук