Справа № 383/1004/22
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1004/22
Номер провадження 2-а/383/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Костецького С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1004/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вказаним адміністративним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 21.07.2022 року інспектором поліції відносно нього було прийнято постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно даної постанови позивач керував комбайном «Нюхоланд» без державного номерного знаку, чим порушив вимоги п.п.2.9 в) ПДР України та на момент перевірки не мав при собі та не надав посвідчення водія подія тракториста та реєстраційний талон на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1 а) та 2.1 б) ПДР України. Позивач не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративних правопорушень він не вчиняв та був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності. Також вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,з афіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №454528 складена поліцейським відділення поліції СРПП Лисенко В.П. не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначений технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис адміністративного правопорушення, тому такий відеозапис згідно з вимогами ст.70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2022 року задоволено заяву адвоката про забезпечення позову.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2023 року прийнято позовну заяву до провадждення зміненим складоми суду та призначено до її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача ГУНП у Кіровоградській області до суду надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, вказуючи, що 21.07.2022 року ОСОБА_1 керував комбайном «Нюхоланд» без державного номерного знаку, чим порушив вимоги п.п.2.9 в) ПДР України та на момент перевірки не мав при собі та не надав посвідчення водія тракториста та реєстраційний талон на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1 а) та 2.1 б) ПДР України. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому, вважає, що стягнення застосоване без порушеннь вимог законодавства в межах санкції ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП України, постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства. Крім того, відповідно вимог ч.7 ст.139 КАС України, орієнтовний розмір витрат на правову допомогу зазначений позивачем є неспівмірний з складністю справи, на цій підставі простять відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі (а.с.45-50).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, які зібрані в матеріалах даної справи, оцінивши їх у сукупнеості, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 липня 2022 року поліцейським СРПП відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Лисенко В.П. була розглянута адміністративна справа у зв`язку із скоєнням водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, про що складена відповідна постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №454528, та якою застосовано штраф в сумі 850 грн. (а.с.14).

Згідно змісту вказаної постанови 21 липня 2022 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 керував транспортним засобом комбайн «Нюколанд» без державного номерного знака, чим порушив вимоги п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України та на момент перевірки не мав при собі та не надав посвідчення тракториста та реєстраційний талон на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1 а) та 2.1 б) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП наступає у випадку, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 6 ст.121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку , експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Відповідно до п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно п.п.2.9 в) ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотримання ПДР його учасниками та за правомірність експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Саме на відповідачу як суб`єкту владних повноважень лежить обов`язок та доведення правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови.

Аналогійний висновок зроблено Верховним Судом у постановах №537/4012/16-а від 24.04.2019 року та №295/3099/14 від 17.07.2019 року.

Стаття 62 Конституції України, встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогійний висновок зроблено Верховним Судом у постанові №463/1352/16-а від 08.07.2020 року.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року №524/9712/16-а вказав, що у разі відсутності в оскаржувальній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст.70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 21.07.2022 року серія БАВ №454528 зазначено, що до неї додано відео, при цьому в ній не зазначено, за допомогою якого саме технічного засобу здійснено цей відеозапис.

Крім того, з листа Кропивницького РУП в Кіровоградській області від 21.11.2022 року за №18591/111-2022 встановлено, що надати відеозапис який фіксувався працівниками поліції під час винесення 21.07.2022 року відносно ОСОБА_1 вище вказаної постанови, неможливо, так як згідно п.п.1 п.3 розділу VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб, а за рішенням керівника зберігання відео зберігається протягом трьох місяців (п.с.57).

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, зазначено, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання події адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення та її вини. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогійний висновок зроблено в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року за №338/1/17.

Оскільки відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП зокрема, відеозапису, та при цьому оскаржувана постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис, а також не врахував пояснення позивача про відсутність його вини у інкримінованих правопорушеннях, також не надав інших доказів на спростування обставин викладених у адміністративному позові на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, тобто відсутні докази на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови, та які б підтверджували наявність складу правопорушення, тому це не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 21липня 2022 року серії БАБ №454528 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській областіна користь позивача судові витрати в загальному розмірі 1198,30грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 280, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП №3 відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНПу Кіровоградській області сержанта поліції Лисенко В.П. серії БАБ №454528 від 21.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126КУпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 та ч.1 ст.126КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 1198,30грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ГУНП в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.ВіктораЧміленка, 41, Кіровоградська область, м. Кропивницький, п.і. 25006.

Повний текст рішення складено 10.01.2023 року.

Суддя І.М. Адаменко