Справа № 440/114/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 січня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/114/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2022 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області , в якій просив:

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ф-7183-51/6791У від 11.11.2019 на суму 26 539,26 грн;

зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) заборгованість з єдиного соціального внеску ОСОБА_1 , що визначений вимогою №Ф-7183-51/6791У від 11.11.2019 на суму 26 539,26 грн.

Позовну заяву належить залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до підпунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд в постановах від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/18 сформулював правову позицію, згідно якої Податковий кодекс України не поширюється на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку. При оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону про ЄСВ, строк звернення до адміністративного суду визначений приписами пункту 56.18 Податкового кодексу України, стаття 102 ПКУ не застосовується. Положеннями частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що у разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Позовна заява містить клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом, яка обґрунтована тим, що датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2019 №Ф-7183-51/6791 є 23.12.2019, а отже датою набрання чинності вимогою є 03.01.2020, граничним строком пред`явлення вимоги є 03.03.2020 в силу частин першої, п`ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (протягом трьох місяців). Однак, відповідач протиправно пред`явив спірну вимогу до виконання 31.03.2020, тобто поза межами строку пред`явлення. На думку представника позивача, відповідач з метою обійти законодавчо встановлене обмеження строку її пред`явлення, здійснив передрукування податкової вимоги зворотною датою та зазначив, що податкова вимога набула чинності 25.02.2020, що не відповідає дійсності.

Про зазначене позивачу стало відомо після отримання представником позивача відповіді на адвокатський запит рекомендованим листом за трекінговим номером №514, який згідно з відстеженням (трекінгом) поштових відправлень, отримано 23.12.2022.

Також, представник позивача зазначив, що Верховний Суд з метою формулювання правового висновку, який би забезпечив єдність судової практики та єдине розуміння і тлумачення відповідних норм права судами, у справі №580/3469/19 постановою від 25.02.2021 зазначив, що платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципу in dubio pro tributаrіо має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-V1 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Вирішуючи заявлене представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд зазначає таке.

Щодо першого аргументу - пред`явлення спірної вимоги до виконання 31.03.2020, тобто поза межами строку пред`явлення, про що позивачу стало відомо 23.12.2022, суд зазначає наступне.

Матеріалами позову підтверджується та не заперечується позивачем, що спірну вимогу від 11.11.2019 №Ф-7183-51/6791 ОСОБА_1 отримав 23.12.2019.

Позивач же з вказаними позовними вимогами згідно даних штампу поштового відділення зв`язку звернувся до суду 29.12.2022, тобто з порушенням десятиденного строку звернення до суду.

Аргумент позивача - пред`явлення спірної вимоги до виконання 31.03.2020, тобто поза межами строку пред`явлення, про що позивачу стало відомо 23.12.2022 не змінює дату, з якої позивач дізнався про порушення своїх прав.

Більш того, у зі змісту позовної заяви слідує, що позивач оскаржує спірну вимогу з підстав перебування у трудових відносинах та наявність статусу найманого працівника.

Однак, зазначена обставина існувала на момент прийняття спірної вимоги, тому позивачу були відомі підстави для оскарження спірної вимоги у строки, передбачені частиною четвертою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Зазначення у спірній вимозі дати набрання чинності 25.02.2020 не змінює предмет позову - скасування вимоги з підстав перебування позивача у спірному періоді у трудових відносинах.

Щодо аргументу позивача про те, що датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2019 №Ф-7183-51/6791 є 23.12.2019, а отже датою набрання чинності вимогою є 03.01.2020, граничним строком пред`явлення вимоги є 03.03.2020 в силу частин першої, п`ятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (протягом трьох місяців) суд зауважує, що у такому випадку тримісячний строк спливав би 03.04.2020.

Крім того, суд відхиляє другий аргумент представника позивача щодо права на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-V1 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з посиланням на правову позицію Верховного Суду у справі №580/3469/19 з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №580/3469/19 зазначено, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення органу доходів і зборів вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги.

Тобто, тримісячний строк повинен застосовуватися у випадку застосування процедури досудового оскарження вимоги, однак, ОСОБА_1 не оскаржував спірну вимогу у досудовому порядку. Більш того, з дати отримання спірної вимоги 23.12.2019 минуло понад 3 місяці.

Суд оцінює критично твердження представника позивача, що у лютому 2022 року позивач направив до Головного управління ДГІС у Полтавській області (відповідач) скаргу, у якій просив скасувати спірну вимогу. Листом №5449/6/16-31-20-08- 07 від 14.03.2022 відповідач повідомив про залишення скарги без розгляду. ОТже процедура досудового врегулювання не відбулася.

Зі змісту дослідженої судом копії листа №5449/6/16-31-20-08- 07 від 14.03.2022 встановлено, що податковий орган не повідомляв про залишення скарги без розгляду, як стверджує представник позивача, а зазначив про те, що скаргу подано не за належністю та роз`яснив необхідність подання скарги до податкового органу вищого рівня - ДПС України.

Тобто, доводи позовної заяви суперечать доданим до неї документам.

З огляду на викладене, суд вважає неповажними причини пропуску строку звернення до суду, зазначені представником позивача у позовній заяві.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, згідно із частиною другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою та п`ятою тієї ж статті встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч наведеним положенням процесуального закону позивачем до другого примірника адміністративного позову на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, додано ксерокопії документів, які не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством (в тому числі, не засвідчені учасником справи своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, у разі знаходження у нього оригіналу доказу).

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, зазначені представником позивача у позовній заяві.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк на усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії даної ухвали та роз`яснити, що неусунення недоліків у встановлений судом строк є підставою для повернення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з іншими доказами поважності причин пропуску строку; засвідчених належним чином копій документів, доданих до позовної заяви до другого примірника позову.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.С. Шевяков