Справа № 240/16096/21
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/16096/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) із позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у невиплаті при звільненні грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у зв`язку зі звільненням з військової служби.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що при звільненні з військової служби відповідач не виплатив компенсацію за неотримане речове майно. Позивач звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації, однак відповіді на свою заяву не отримав (а.с. 1-4).

Ухвалою від 02.08.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов вх. №75955/21, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає про те, що позивач проходив службу менше 5 років, а тому йому заборгованість за невикористане речове майно не нараховується згідно інструкції про організацію речового забезпечення, окрім того відповідач просив застосувати до позовних вимог строки, що визначені частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 25-30).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.05.22 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.12.22 продовжено розгляд адміністративної справи №240/16096/21.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.12.22 поновлено строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2020 №110 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 25.05.2020 (а.с. 10, 32).

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату компенсації вартості неотриманого речового майна (а.с. 9), заява зареєстрована у Військовій частині НОМЕР_1 19.05.2021 (а.с. 33).

16.06.2021 Військова частина НОМЕР_1 відмовила ОСОБА_1 у виплаті компенсації вартості неотриманого речового майна, оскільки термін його служби становить менше 5 років, у зв`язку з чим грошова компенсація не нараховується на підставі Наказу Міністерства оборони України №232 (а.с. 34, 35).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон України №2011-ХІІ), Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 р. за № 768/28898 (далі - Інструкція №232).

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом України №2011-ХІІ визначено, що порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №178, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби.

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З наведених норм вбачається, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема у разі звільнення з військової служби. При цьому, на день звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу військової частини особа має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно».

Отже, Інструкція №232 як і Закон України №2011-ХІІ мають норми про те, що порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Інструкція №232, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, містила положення відповідно до яких особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, нарахування заборгованості здійснюється: під час звільнення в запас або у відставку військовослужбовців, які були прийняті на військову службу за контрактом із запасу, нараховується заборгованість за наявності календарної вислуги більше ніж 5 років, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі (абзаци 7-10 пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №232, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Однак, наведена норма щодо необхідної наявності календарної вислуги більше ніж 5 років суперечить Порядку №178, який не передбачає такої умови компенсації вартості неотриманого речового майна, як наявність вислуги більше 5 років, та не може бути застосована до спірних правовідносин на підставі частини третьої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, у подальшому абзац десятий пункту 4 розділу ІII Інструкції №232 виключено на підставі Наказу Міністерства оборони №413 від 12.11.2020 і таким чином положення Інструкції №232 були приведені у відповідність до положень Порядку №178.

Також відповідач не надав до суду доказів того, що позивач проходив службу менше 5 років.

Виходячи з наведених обставин справи суд відхиляє доводи Військової частини НОМЕР_1 про необхідність застосування до спірних правовідносин абзацу десятого пункту 4 розділу ІII Інструкції №232 у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та вважає відмову у виплаті грошової компенсації з наведених підстав протиправною.

Пунктом 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, зокрема, за заявою військовослужбовця.

Як вже було встановлено судом, позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, однак отримав відмову у такій виплаті з підстав які визнані судом протиправними.

Відповідач не надав до суду доказів, що позивач на момент звільнення з військової служби був у повному обсязі забезпечений речовим майном, відповідно до закріплених норм, а лише вказував на відсутність права на отримання компенсації, у зв`язку із недостатністю календарної вислуги років.

Оскільки у позивача наявне право на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно, яку відповідач відмовляється виплатити з підстав визнаних судом протиправними, суд зобов`язує відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості речового майна, яке не отримане під час проходження військової служби.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що виразилась у невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації вартості неотриманого речового майна.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна, у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін