Справа № 380/19444/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/19444/21 пров. № А/857/15224/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу комунального підприємства «Дрогобичводоконал» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви, постановлену суддею Кузан Р.І. у м. Львові у справі № 380/19444/21 за адміністративним позовом комунального підприємства «Дрогобичводоконал» до Головного управління ДПС у Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 19.11.2018 року № про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 0,67 грн, у розмірі 30% в сумі 176 657,51 грн, у розмірі 40% у сумі 1 510 301,15 грн, у розмірі 50% у сумі 1 228 561,65 грн.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року адміністративний позов залишено без руху, через пропуск строку звернення до суду та надано час для подання заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Приймаючи цю ухвалу, суддя виходив з того, що змінилася судова практика застосування строків звернення до суду у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень. Зазначив, що із прийняття Верховним Судом постанови від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19, строк звернення до суду у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень становить не 1095 днів, а 6 місяців.

На виконання вимог ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду із позовом у якій зазначив, що, на момент подання позову, не існувало судової практики Верховного Суду, яка б змінювала підхід до застосування строків звернення до суду із позовом про скасування податкових повідомлень-рішень. Водночас, постанова Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19 стосується застосування місячного строку звернення до суду із позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, у випадку попереднього адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень. Натомість, у цій справі, позивач не здійснював досудового врегулювання спору та не оскаржував податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу, через відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду.

У цій ухвалі, суд звернув увагу на постанову Верховного Суду від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19, яка стосується застосування місячного строку звернення до суду із позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, у випадку попереднього адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, а також звернув увагу на постанову Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20, яка стосується застосування шестимісячного строку звернення до суду про скасування податкових повідомлень-рішень, у випадку, коли не здійснювалось адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись з цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді першої інстанції.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суддя суду першої інстанції прийняв неправильне рішення про повернення позовної заяви, оскільки судова практика щодо застосування шестимісячного строку звернення до суду про оскарження податкових повідомлень-рішень, у випадку, коли позивач не здійснював процедури адміністративного оскарження рішення, змінилася із прийняттям постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20. При цьому, позивач звертає увагу на те, що адміністративний позов подав 10.11.2021 року, тобто до прийняття Верховним Судом вказаного рішення. До цього моменту існувала судова практика про застосування 1095 днів для звернення до суду про скасування податкових повідомлень-рішень з моменту їх отримання.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині 1 та 2 статті 123 КАС України зазначено, що, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд визнав неповажними причини пропуску шестимісячного строку звернення до суду та повернув позовну заяву позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що судова практика щодо застосування строку звернення до суду у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень змінилась із прийняттям 26.11.2020 року Верховним Судом постанови у справі № 500/2486/19. Суд вважає, що строк звернення до суду у цій категорії справ становить не 1095 днів, а шість місяців. Зважаючи на те, що постанова Верховного Суду про зміну правової позиції щодо застосування строку звернення до суду у справах про скасування податкових повідомлень-рішень прийнята 26.11.2020 року, а позивач звернувся із цим позовом 10.11.2021 року, тобто майже через рік після зміни судової практики і поважних причин такого тривалого зволікання на звернення до суду не навів, то суд повернув позовну заяву позивачу.

Однак, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що, ухвалюючи постанову від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, Верховний Суд виходив, зокрема, з того, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України. При цьому мова йде не тільки про строки, згадані в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті. Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення-рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом. Суд дійшов висновку, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду.

Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

З цих підстав суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено, і сформулював такий правовий висновок.

При цьому, суд зазначив, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас, норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Отже, суд погоджується з доводами апелянта про те, що правовий висновок, викладений у вищевказаній постанові безпосередньо стосується застосування пункту 56.19 статті 56 ПК України при вирішенні питання дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження.

Натомість, обставини у цій справі є іншими, оскільки, позивач не здійснював досудове врегулювання спору.

Незважаючи на те, що Верховний Суд у цій постанові більш широко виклав і новий підхід у тлумаченні пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України як норм, які не визначають процесуального строку звернення до суду в податкових правовідносинах, про те вказана постанова Верховного Суду до спірних правовідносин не може бути застосована, оскільки у ній Верховний Суд не виклав висновку щодо застосування строку звернення до суду, у випадку оскарження податкових повідомлень-рішень без застосування процедури досудового врегулювання спору.

Діючими залишились правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та зводилось до наявності у платника податків права на звернення до суду з таким позовом протягом встановлених пунктом 102.1 статті 102 ПК України 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Судова практика про застосування строку звернення до суду у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень, за обставин, коли позивач не здійснював досудове врегулювання спору, змінилась 27.01.2022 року, коли Верховний Суд прийняв постанову у справі № 160/11673/20. У цій постанові Верховний Суд сформував правову позицію, згідно із якою, у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень, застосовується шестимісячний строк звернення до суду, а не 1095 днів.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції врахував висновок Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України і зробив правильний висновок про те, що строк звернення до суду з цим позовом визначається статтею 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання відносно того чи є причини приведені позивачем з приводу пропуску процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними, апеляційний суд враховує наступне.

Як було зазначено вище, з 26 листопада 2020 року Верховний Суд, фактично, змінив правову позицію щодо процесуального строку звернення до суду з позовом. При цьому, обумовлена у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 правова позиція фактично носила універсальний характер. Однак, вказана позиція була висвітлена у справі про оскарження рішень податкового органу за якими проводилася процедура адміністративного оскарження цього рішення.

Щодо справ про оскарження рішень податкового органу за якими не проводилася процедура їх адміністративного оскарження, то питання щодо строку звернення до суду з позовом у зазначеній категорії справ (у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19) остаточно було урегульовано судовою палатою Верховного Суду у постанові від 27 січня 2022 року по справі №160/11673/20.

Зокрема, у постанові від 27 січня 2022 року Верховний Суд фактично відступив від раніше викладених висновків Верховного Суду, відображених у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а щодо строку звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору та дійшов правового висновку, що у вказаній категорії справ такий строк становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що незважаючи на фактично універсальний характер правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, у період з 26 листопада 2020 року по 27 січня 2022 року була відсутня чітка правова позиція Верхового Суду щодо строків оскарження, яка була б висловлена саме у справах які стосувалися оскарження рішень податкового органу за якими не проводилася процедура адміністративного оскарження цього рішення щодо:

незастосування у вказаній категорії справ, встановленого пунктом 102.1 статті 102 ПК України, строку 1095 днів для звернення до суду з позовом;

відступу від раніше викладених висновків Верховного Суду, відображених у постановах від 3 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а щодо строку звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору.

Отож, зважаючи на приведені фактичні обставини справи на дату звернення позивача до суду за захистом порушеного права - 10.11.2021 року, фактичний відступ Верховним Судом від правових висновків, відображених ним у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а, щодо строків звернення до суду з позовом у справах про оскарження рішень податкового органу у яких не застосовувалася процедура адміністративного оскарження, відбувся лише 27 січня 2022 року при розгляді справи № 160/11673/20.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що питання наявності підстав вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які пов`язані зі зміною правової позиції Верховного Суду з цього питання було предметом дослідження Верховним Судом у справі № 640/11650/21, за наслідками касаційного розгляду якої було ухвалено постанову від 23 вересня 2021 року. У цій постанові суд касаційної інстанції зазначив, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду. Тобто, новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення відповідної постанови Верховного Суду, однак при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Аналогічний підхід викладено Верховним Судом при розгляді справи № 580/3400/20 (постанова від 27 липня 2021 року).

Також Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року по справі № 160/11673/20 акцентував увагу на тому, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Як наслідок, приведені позивачем доводи стосовно наявності правових підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду є такими, що беззаперечно заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

На переконання апеляційного суду, зміна правової позиції не може бути перешкодою для доступу позивача до суду з урахуванням того, що на момент звернення до суду з позовом у такої особи були очікувані та передбачувані сподівання, що для оскарження в судовому порядку податкових повідомлень рішень у яких не проводилася процедура адміністративного оскарження платник податків має 1095 днів, позаяк на дату звернення позивача до суду відступу від правових позицій Верховного Суду, відображених у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а у аналогічній же категорії справ не відбулося, а викладені Верховним Судом висновки у справі № 500/2486/19 від 26 листопада 2020 року з приводу тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду були відображені при розгляді справи про оскарження рішень податкового органу за якими проводилася процедура адміністративного оскарження цього рішення.

Зважаючи на наведені міркування, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково повернув позовну заяву.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого необґрунтовано повернув позовну заяву.

Тому, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Дрогобичводоконал» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 380/19444/21 скасувати, а справу № 380/19444/21 за адміністративним позовом комунального підприємства «Дрогобичводоконал» до Головного управління ДПС у Львівської області направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Постанова складена 05.01.2023 року