Справа № 420/6074/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/6074/22

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р. Дата і місце ухвалення: 04.10.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 недоплачену разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, за 2021 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплати за 2021 рік, в сумі 7354,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем, в порушення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020р., протиправно виплачено ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в сумі 1491,00 грн., а не в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, встановлених на 1 січня 2021 року. Стверджував, що з 27.02.2020р., із врахуванням частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач, як учасник бойових дій, має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі саме п`яти мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2022р. залучено до участі у справі в якості другого відповідача Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2022р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі, передбаченому частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998р. №367-XIV).

Зобов`язано Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі передбаченому частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998р. №367-XIV), тобто п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 04.10.2022р., з прийняттям нового судового рішення про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги за 2021 рік як учаснику бойових дій в розмірі 1491,00 грн. Управління діяло у відповідності до вимог Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021р. №325. Вказана Постанова не була скасована судом та окремі її положення не визнавалися неконституційними, у зв`язку з чим підлягала безумовному застосуванню.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, що Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області не є належним відповідачем у даній справі. Відповідати за позовом має держава в особі державного органу, який здійснює нарахування та виплату соціальних виплат. Виплата допомоги у меншій сумі, ніж визначено Законом, здійснюється у зв`язку з діями та бездіяльністю органів державної влади, а не органів місцевого самоврядування, до яких відноситься Управління соціальної політики Чорноморської міської ради.

Зазначає апелянт і про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України. Стверджує, що про невідповідність розмірів виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 дізнався в квітні 2021 року при зарахуванні коштів на його банківську картку, тоді як з даним позовом до суду звернувся в квітні 2022 року. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду, оскільки само по собі зарахування позивача з 26.02.2022р. до лав Збройних Сил України не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.04.2016р., а тому має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій.

В квітні 2021 року відповідачем виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в сумі 1491,00 грн., визначеній постановою Кабінету Міністрів України №325 від 08.04.2021р. «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Вважаючи порушеним своє право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі, визначеному ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, врахував, що Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога саме у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу за постанову Кабінету Міністрів України №325 від 08.04.2021р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правовий статус учасників бойових дій, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-ХІІ).

До 2008 року діяла норма частини 5 статті 12 Закону №3551-ХІІ у такій редакції: «щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. №107-VI (далі - Закон №107-VI) текст вказаної вище частини 5 статті 12 Закону №3551-ХІІ викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Надалі, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. за №10-рп/2008 вказані зміни визнано неконституційними.

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014р. №79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, Конституційний Суд України у п.2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 №10-рп/2008, дійшов висновку, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас, 09.04.2021р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2021р. №325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Постанова №325), якою, серед іншого, установлено, що в 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551-ХІІ, учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1491 гривня (Додаток до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затверджений Постановою №325).

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-ХІІ та Постанова №325.

Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій необхідно застосовувати не Постанову №325, а Закон №3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що разова грошова допомога до 5 травня в 2021 році повинна виплачуватися учасникам бойових дій у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону №367-ХІV. Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Колегія суддів зазначає, що, враховуючи фактично однаковий зміст Постанови №325 та постанови КМУ №112 від 19.02.2020р., ця адміністративна справа щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є типовою справою по відношенню до зразкової справи №440/2722/20, оскільки відповідачем у таких справах є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються фактично одними нормами права, та позивачами заявлено аналогічні вимоги.

При вирішенні цієї справи суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, наведені в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020р. та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021р. у зразковій справі №440/2722/20.

Крім того, у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 висловлена правова позиція про те, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги; відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Законом №3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном; доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00).

А відтак, доводи апелянта про те, що Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області не є належним відповідачем у даній справі колегія суддів вважає помилковими.

Що ж до посилань апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої, третьої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 17-1 Закону №3551-XII передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, оскільки дана дата визначена Законом як кінцева, до якої могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якої позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Дані висновки колегії суддів кореспондуються із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 30.09.2022р. по справі №140/17038/21, де розглядалися аналогічні спірні правовідносини.

Враховуючи, що перебіг строку звернення позивача до суду щодо захисту права на отримання грошової допомоги за 2021 рік слід обраховувати з 30 вересня 2021 року, відтак строк звернення до суду закінчився 30 березня 2022 року. Із зазначеним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 21 квітня 2022 року, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, постановлено введення в Україні воєнного стану із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилини 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 26.02.2022р. №44 майора ОСОБА_1 прийнято на військову службу на час дії воєнного стану та зараховано до списків особового складу частини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана обставина свідчить про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Аналогічна правова позиція щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку із мобілізацією до лав ЗСУ з початку запровадження в Україні воєнного стану викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2022р. по справі №500/1912/22.

Також, колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 04.10.2022р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 09 січня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук