Справа № 560/7808/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7808/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

10 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області №852 від 16.06.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області № 180 о/с від 30.06.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янець - Подільського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням індексації, за період з 01.07.2022 року по дату винесення судового рішення у даній справі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що працівниками територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, спільно із працівниками Хмельницького управління ДВБ НП України, в рамках розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000009 за ч. 2 ст. 189 (вимагання) КК України від 14.01.2022, проведено обшуки за місцем проживання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , який в ході здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 301 КК України (ввезення, виготовлення, збут і розповсюдження порнографічних предметів), погрожував публікацією в мережі інтернет фотографій еротичного змісту, які підозрюваний бажав зберегти у таємниці, за що й вимагав грошові кошти у сумі 2 000 доларів США.

За вказаним фактом дисциплінарною комісією ГУНП в Хмельницькій області проводилось службове розслідування, призначене наказом ГУНП в Хмельницькій області від 08.02.2022 №189, під час якого прийнято рішення щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за результатами досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

09.05.2022 до ГУНП в Хмельницькій області із Кам`янець-Подільського РУП надійшла інформація, що цього ж дня, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 189 КК України.

Начальником ГУНП в Хмельницькій області полковником поліції ОСОБА_2 було видано наказ №644 від 10.05.2022 "Про призначення службового розслідування" за фактом оголошення повідомлення про підозру старшому слідчому відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітану поліції ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 189 КК України та можливого порушення службової дисципліни та законності в діях окремих працівників поліції Кам`янець-Подільського РУП ГУНП.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що за змістом повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду старшого слідчого СВ Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, будучи працівником правоохоронного органу, якому присвоєно спеціальне звання капітан поліції, являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, у червні 2021 року та січні 2022 року з метою особистого незаконного збагачення, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, за допомогою месенджерів «Вайбер» та «Ватсап», з погрозою опублікування в мережі інтернет особистих фотографій еротичного змісту ОСОБА_3 та його дружини, вимагав від останнього грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 4000 доларів США відповідно.

У зв`язку з підозрою ОСОБА_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України до останнього на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2022, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 08.07.2022 включно.

А тому, за результатами службового розслідування 08.06.2022 комісія сформувала висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч. 1, 2 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", п.п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.02.2018 №2337-VІІІ, ч. 1, 2 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VІІІ "Про Національну поліцію", абзацу 1, 2, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, а саме вчинення дій, що дискредитують та підривають авторитет Національної поліції України, що полягає в безпосередній участі в подіях, які стали підставою для відкриття кримінального провадження, застосування до поліцейського запобіжного заходу, оголошення повідомлення про підозру, порушення Присяги поліцейського, що набуло широкого розголосу та резонансу серед населення, а також спричинило негативну реакцію суспільства, пропонується застосувати до старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Кам`янець - Подільського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 (0014188), дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

На підставі зазначеного висновку службового розслідування наказом начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №180 о/с від 30.06.2022 позивача звільнено з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Кам`янець - Подільського районного управління поліції ГУНП з 01.07.2022 за п. 6 ч. 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до змісту статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Приписами частини першої статті 62 Конституції України обумовлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77) та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави (пункт 10 частини першої статті 77).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правового та дисциплінарно-правового аспектів.

Тому, з урахуванням приписів статті 61 Конституції України, суд звертає увагу на те, що за вчинення одного й того ж самого правопорушення (діяння) особа може бути притягнута до двох різних видів юридичної відповідальності, зокрема кримінального та дисциплінарного.

Водночас, з огляду на зміст статті 62 Основного Закону України, особа вважається невинуватою у вчиненні саме злочину і не може бути піддана саме кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Проте відсутність обвинувального вироку суду чи постанови про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав жодним чином не може бути перешкодою для вирішення питання притягнення особи до іншого виду юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарної.

Суд наголошує на тому, що позивача звільнено з служби в Національній поліції саме на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Таким чином, у межах розгляду цієї справи взагалі відсутні підстави враховувати відсутність правової оцінки суду діянь позивача та обвинувального вироку у межах кримінального провадження.

Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду.

Як встановлено судом зі змісту висновку службового розслідування та оскаржуваних наказів, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, за недотримання ряду нормативно-правових приписів та за вчинення дій, які підривають авторитет поліції і набули значного суспільного резонансу, а не за оголошення йому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, то у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку, дотриманню відповідачем процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У пунктах 1 та 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною першою статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затверджених Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII.

Згідно з преамбулою до Статуту, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

- дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

- поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Статутом.

Згідно з статтею 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 15 Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Кожна посадова особа поліції, відповідно до своїх повноважень, зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством.

Аналіз змісту викладених норм дає підстави для висновку про те, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а також є несумісним з поняттям «гідно нести високе звання поліцейського».

Також, пункт 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, вказує на те, що кожна посадова особа поліції, відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Як встановлено судом із матеріалів справи, ГУ НП в Хмельницькій області дотримано вимог чинного законодавства України під час проведення службового розслідування щодо дій позивача.

Суд зазначає, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи позивач вимагав передачу чужого майна з погрозою розголошення відомостей, який потерпілий бажає зберегти в таємниці (вимагання), вчинене повторно та службовою особою з використанням свого службового становища.

За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження та повідомлено позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 КК України.

Вказана поведінка позивача та відповідні його дії жодним чином не спростовано.

Вказані факти набули широкого розголосу та резонансу, а також спричинили негативну реакцію суспільства як щодо дій позивача, так і стосовно поліції загалом.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі №2240/2329/18, від 19 квітня 2021 року у справі №240/2677/20, від 17 червня 2021 року у справі №804/6242/17, від 12 травня 2022 року у справі №260/1/19, від 14 липня 2022 року у справі №520/1795/19.

Отже, зазначена поведінка позивача безумовно призвела до підриву авторитету поліції, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість позивача та недотримання ним вимог законодавства, присяги працівника поліції та посадових обов`язків.

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що висновок службового розслідування у цій справі містить обґрунтовані відомості щодо наявності причинного зв`язку між переліченими неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, а також про ставлення до скоєного.

Встановлення факту вимагання, вчиненого повторно та службовою особою з використанням свого службового становища, відкриття за цим фактом кримінального провадження, затримання такої особи і повідомлення їй про підозру у вчиненні злочину уже свідчить про порушення присяги, зокрема в частині обов`язку поліцейського поважати та охороняти честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, навіть за відсутності у майбутньому обвинувального вироку суду за результатами розгляду кримінального провадження, з урахуванням поведінки позивача та стану дотримання ним службової дисципліни, суд вважає застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним та обґрунтованим.

У свою чергу, доводи позивача щодо протиправності застосування до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення спростовуються фактичними даними, встановленими під час розгляду справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо правомірності оскаржуваних у цій справі наказів та про відсутність підстав для їх скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.