Справа № 340/2896/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 340/2896/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року в адміністративній справі №340/2896/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-1, ГУПФУ в Одеській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач-2, ГУПФУ в Кіровоградській області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №56 від 01.06.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до його пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи на ПрАТ "Кременчуцький завод дорожніх машин" з 20.11.1990 року по 13.05.1991 року за професією, посадою електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ливарного цеху № 2; з 22.08.1992 року по 02.06.1999 року за професією, посадою енергетика ливарного цеху №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити йому з 25.05.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку на 4 роки відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (протокол №56 від 31.05.2022 року) про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №56 від 01.06.2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди роботи з 20.11.1990 року по 12.05.1991 року, з 22.08.1992 року по 02.06.1999 року; стягнув на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що страховий стаж позивача на дату звернення за призначенням пенсії склав 33 роки 03 місяці, в тому числі пільговий стаж -04 роки 02 місяці. За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано: період навчання з 01.09.1983р. по 30.06.1990р., оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби. Періоди роботи з 20.11.1990р. по 13.05.1991р., зазначені у пільговій довідці від 16.05.2022р. за №96/ВК, яка видана ПАК Кременчуцький завод дорожніх машин, до пільгового стажу також не зараховано, оскільки зазначена посада електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ливарного цеху, відсутня у розділі XV підрозділу 1 пункту б Постанови №1173 від 22.08.1956 р. Також, період з 22.08.1992р. по 02.06.1999р., оскільки надана атестація робочих місць на Чавунно-ливарний цех №2 , а заявник працював в Ливарному цеху.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (зокрема, зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці впродовж повного робочого дня), для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників.

На підставі записів трудової книжки неможливо встановити право на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки в трудовій книжці не зазначено зайнятість пільговою роботою повний робочий день; періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків, куди включається цей період; результати атестації робочих місць.

Посада електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ливарного цеху, відсутня у розділі XV Металообробка підрозділу 1 Ливарне виробництво пункту б Інженерно-технічні працівники Постанови №1173 від 22.08.1956р. (чинним на період роботи позивача); передбачені посади: електрики, старші електрики, а також енергетики.

З огляду на викладене, відсутні будь-які правові підстави для зарахування періоду роботи позивача з 20.11.1990р. по 13.05.1991р. на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ливарного цеху до стажу роботи за Списком №2, що дає право на пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на підставі положень підпункту 2 пункту 2 ст. 114 Закону №1058.

Стосовно не зарахування до пільгового період роботи позивача з 22.08.1992р. по 02.06.1999р. варто наголосити, що за спірний період позивача при зверненні за призначенням пенсії надав підтверджуючі документи щодо проведення атестації робочих місць в Чавунно-ливарному цеху №2 , в той час як сам працював в зазначений період в Ливарному цеху.

Апелянт наголошує на тому, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, передбачених підпунктом 2 пункту 2 ст. 114 розділу XIVі Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян Закону №1058, є, зокрема, встановлення факту перебування особи на посаді або виконання робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною посадою за результатами умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 у травні 2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 25.05.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(а.с. 93).

Крім того, позивач разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці подав також уточнюючу довідку ПрАТ "Кременчуцький завод дорожніх машин" №96/ВК від 16.05.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також копії наказів №138 від 02.09.1994 року, №178 від 03.06.1999 року про проведення атестації на відповідному робочому місці.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він з 20.11.1990 року по 26.04.2002 роках працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці в Кременчуцькому виробничому об`єднанні "Дормашина", правонаступником якого стало ПрАТ "Кременчуцький завод дорожніх машин" (а.с. 97 99).

У трудовій книжці позивача містяться такі записи про його роботу в Кременчуцькому виробничому об`єднанні "Дормашина": №3) 20.11.1990 року прийнятий електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду в ливарний цех; №4) 13.05.1991 року переведений енергетиком ливарного цеху №2; №5) 26.04.2002 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України.

Згідно з уточнюючою довідкою №96/ВК від 16.05.2022 року ОСОБА_1 працював повний робочий день та у період з 20.11.1990 року по 12.05.1991 року виконував роботу за посадою електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ливарного цеху, яка передбачена Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року (розділ XV, підрозділ І, пункт "б"), у період з 13.05.1991 року по 26.04.2022 року за посадою енергетика ливарного цеху №2, яка передбачена Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року (розділ XІV, підрозділ 1, пункт "б", позиція 2150100б-25476). За ці періоди пільговий стаж за Списком №2 складає 11 років 5 місяців 5 днів (а.с. 100).

Відповідач-2 прийняв рішення у формі протоколу №56 від 31.05.2022 року, за яким відмовив позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю права на пенсію. Відповідачем зарахував до страхового стажу 33 роки 3 місяці 2 дні (а.с. 94, 110).

Також, заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення №56 від 01.06.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки він не має необхідного пільгового стажу (а.с. 17, 111).

Згідно з розрахунком стажу, який міститься у пенсійній справі позивача, до пільгового стажу по Списку №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включено періоди роботи в Кременчуцькому виробничому об`єднанні "Дормашина" з 13.05.1991 року по 21.08.1992 року та з 03.06.1999 року по 26.04.2002 року на посаді енергетика ливарного цеху №2, що загалом становить 4 роки 2 місяці 3 дні і є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку (а.с. 94).

Рішення та відзиви відповідачів свідчать, що страховий стаж становить 33 роки 3 місяці, пільговий стаж становить 4 роки 2 місяці. До пільгового стажу не враховані такі періоди роботи позивача у Кременчуцькому виробничому об`єднанні "Дормашина": з 20.11.1990 року по 13.05.1991 року на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ливарного цеху, оскільки така посада не відповідає посадам, зазначеним у розділі XV підрозділ І пункт "б" Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року; з 22.08.1992 року по 02.06.1999 року на посаді енергетика ливарного цеху №2, оскільки згідно з наказом №138 від 02.09.1994 року проведена атестація робочого місця енергетика цеху в чавунно-ливарному цеху №2, тоді як позивач працював у ливарному цеху №2.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005р. № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

У періоди роботи позивача в Кременчуцькому виробничому об`єднанні "Дормашина" були чинними Списки №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.

До Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року були включені посади "електромонтери на гарячих дільницях робіт" та "електрики, старші електрики, енергетики" (розділ ХV "Металообробка", підрозділ 1 "Ливарне виробництво", пункти "а", "б").

До Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, були включені посади "електромонтери по ремонту і обслуговування електроустаткування" та "енергетики цехів та старші енергетики" (розділ ХІV "Металообробка", підрозділ 1 "Ливарне виробництво", позиції 2150100а-19861 та 2150100б-25476).

До Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, були включені посади "енергетики цехів та старші енергетики" (розділ ХІV "Металообробка", підрозділ 1 "Ливарне виробництво", позиція 2150100б-25476).

Згідно з пунктом 10 Роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України №01-3/406-02-2 від 10.05.1994 року "Про порядок застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" якщо в Списках №1 і 2 передбачені слюсарі, електрики, електрослюсарі і електромонтери без зазначення характеру виконуваної ними роботи, то вони користуються правом на пільгову пенсію незалежно від того, зайняті вони ремонтом чи обслуговуванням устаткування в даному виробництві.

Аналогічне міститься у з роз`ясненнях Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1976 року №81/8 "Про порядок застосування затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 Списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах".

Отже, позивач з 20.11.1990 року по 12.05.1991 року працював електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування у ливарному цеху, а у період з 13.05.1991 року по 26.04.2002 року - енергетиком ливарного цеху, тому ці періоди роботи зараховуються до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином, що робота (професії (посади) позивача у спірний період належать до Списку №2.

Матеріали справи свідчать, що відповідний спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача за Списком № 2 у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою уточнююча особливий характер роботи, наказами проведення атестації.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Відповідачі у оскаржуваних рішень, як підставу не врахування спірних періодів роботи, посилались на відсутність інформації про атестацію робочих місць, суд з цього приводу зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 (далі - Порядок №442), що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з підпунктами 4.1 - 4.2 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

За умовами п. 4.3 Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997р., у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997р., право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992р. включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997р., право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

За вимогами вищезазначеного Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

При цьому, суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.07.2018р. по справі №227/545/17.

Також, такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній у справі №520/15025/16-а, у якій Велика палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

Крім того, вимоги щодо наявності проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи встановлюються за період роботи працівника після 21 серпня 1992 року.

Отже, посилання відповідачів щодо неналежного проведення атестації робочого місця позивача до 21 серпня 1992 року , не є підставою для позбавлення позивача права на пільгове пенсійне забезпечення.

Крім того, позивачем надано копії наказів №138 від 02.09.1994 року, №178 від 03.06.1999 року про проведення атестації на відповідному робочому місці.

Щодо посилання апелянта на те, що за наказом від 1994 року про проведення атестації на відповідному робочому місці, надана атестація робочих місць на Чавунно-ливарний цех №2 , а заявник працював в Ливарному цеху, суд зазначає, що проведення атестації на відповідному робочому місці підтверджується подальшими наказами та довідкою уточнюючого характеру.

Також суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його первинних документах. Помилки в заповненні первинних документів не може бути підставою для виключення спірного періоду роботи з стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок їх ведення та заповнення з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018р. у справі №677/277/17 провадження №К/9901/1298/17.

Крім того, суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема, які передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують стаж позивача.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачі неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року в адміністративній справі №340/2896/22 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 в адміністративній справі №340/2896/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва