Справа № 280/8390/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8390/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року (головуючий суддя Максименко Л.Я.)

в адміністративній справі №280/8390/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 10.09.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якому просила з урахуванням уточнень позову від 19.10.2021 року (а.с. 1-4, 30-34):

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 19.11.2020 №8 про виключення житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 з числа службових.

Позов обґрунтований тим, що 19.11.2020 року рішенням двадцять дев`ятої Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №8 виключено житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 , із числа службових. Вважає, що дії колишньої місцевої влади, у питанні виключення житлового приміщення з числа службових є протиправними і такими, що порушують права позивачки, як мешканки громади, на отримання належної медичної допомоги. Посилається на те, що приймаючі рішення від 19.11.2020 №8 Матвіївська сільська рада, жодним документом не обґрунтувала потребу що відпала, у використанні службового житла призначеного для медичних працівників - лікарів Матвіївської лікарської амбулаторії, місцева влада фактично позбавила мешканців села, (а це 6,5тис. жителів) і позивачку в тому числі, можливості використовувати дане службове житло за цільовим призначенням (запрошувати в громаду фахівців з медицини для обстеження місцевих жителів та надання кваліфікованої медичної допомоги мешканцям громади, особливо людям похилого віку, надавати житло молодим спеціалістам-лікарям або працівникам амбулаторії заохочуючи до роботи в селах, тощо).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що виключення жилого приміщення з числа службових можливе за ініціативою та на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Оскільки належних та достатніх доказів протиправності рішення Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 19.11.2020 №8 позивачкою не наведено, а судом не встановлено в рамках розгляду даної справи, тому відповідач у спірних правовідносинах діяв у межах своїх повноважень та згідно порядку, встановленого діючим законодавством.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що будинок розташований по АДРЕСА_1 не входить до списку майна Матвіївської сільської ради на приватизацію та має чітке цільове призначення службового житла призначеного для медичних працівників-лікарів Матвіївської лікарської амбулаторії. Зазначає, що до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, а такий договір між Матвіївською сільською радою та користувачем укладено не було. Також у Матвіївській сільській раді Вільнянського району відсутнє положення про службове житло, яким врегульовуються питання щодо придбання, використання, передачі в оренду, відчуження та порядку приватизації службового житла.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.11.2020 року рішенням двадцять дев`ятої сесії Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №8 виключено житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 , із числа службових.

Позивачка вважає вказане рішення відповідача протиправним.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР, норми Житлового кодексу Української РСР, норми Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. № 37.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням четвертої сесії п`ятого скликання Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 10.08.2006 №3 прийнято до комунальної власності територіальної громади с.Матвіївка будівлю аптеки та інше рухоме майно, яке розташоване за адресою село Матвіївка вул.Леніна, 184 та обліковується на балансі КП "Вільнянська аптека № 28" Запорізької обласної ради.

Рішенням четвертої сесії п`ятого скликання Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 10.08.2006 № 3/1 вирішено перевести будівлю аптеки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 із нежитлового приміщення в житлове.

Також, п.2 вказаного рішення, надано житловому приміщенню, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 статус житлового службового приміщення для медичних працівників-лікарів Матвіївської лікарської амбулаторії.

Згідно рішення виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 10.08.2010 № 57 видано свідоцтво на право комунальної власності на нерухоме майно в с.Матвіївка Вільнянського району Запорізької області по вул.Леніна, 184 територіальній громаді с.Матвіївка в особі Матвіївської сільської ради.

Отже, нерухоме майно в с.Матвіївка Вільнянського району Запорізької області по вул.Леніна, 184 (назву вулиці змінено на Центральна) належить на праві комунальної власності територіальній громаді с.Матвіївка в особі Матвіївської сільської ради.

При цьому, власник Територіальна громада с.Матвіївка в особі Матвіївської сільської ради правомочний приймати рішення щодо вказаного майна.

За змістом статті 118 Житлового кодексу Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Слід взяти до уваги, що порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними визначає Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. № 37 (Положення № 37).

Зокрема, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.

В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно пункту 6 Постанови №37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

При цьому, сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виключення жилого приміщення з числа службових можливе на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції оскільки рішення відповідача від 19.11.2020 року №8 прийнято в межах повноважень, визначених вищевказаними нормами, а також відкритим голосуванням та за наслідками доповіді сільського голови, що підтверджується протоколом №29 від 19.11.2020 (а.с 9-10), тому відсутні підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо вирішення питання про виключення зі службового фонду вказаного будинку.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідила протокол засідання Матвіївської сільської ради сьомого скликання (двадцять дев`ятої сесії) №29 від 19.11.2020, що надана позивачкою до позову, та встановила, що питання виключення зі службового фонду житлового будинку обговорювалося на вказаному засіданні після доповіді Матвіївського сільського голови ОСОБА_2 . За наслідками обговорення питання про виключення зі службового фонду житловий будинок АДРЕСА_1 , проголосувало «за» - 9, «проти» - 1, «утрималися» - 1. Отже більшістю голосів прийнято рішення виключити зі службового фонду житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с 10 з/с).

Таким чином вказане рішення прийнято колегіальним органом на підставі голосування.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, що зазначене рішення від 19.11.2020 року №8 було прийняте з порушенням Положення № 37.

Доводи позивача з приводу того, що в рішенні відповідача не наведено та не обґрунтовано у зв`язку із чим відпала потреба у використанні вказаного житла в якості службового не є такими, що дають підстави для задоволення позову, оскільки в рішенні не зазначаються такі відомості, в силу того, що колегіальний орган вирішує питання шляхом обговорення та голосування.

Так, за змістом вищенаведених норм, підставою для виключення житла з числі службових є відсутність потреби у подальшому використанні такого житла як службового.

Наявність вказаної підстави та її обґрунтування можуть бути викладені в пояснювальній записці до проекту рішення, доповіді головуючого на сесії ради тощо.

Оскільки наявні в матеріалах справи докази не підтверджують протиправність дій відповідача щодо прийняття рішення від 19.11.2020 року №8, то відсутні підстави для задоволення позову.

Зокрема, відсутні докази того, що мешканці села тривалий час позбавлені права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, тощо, саме у зв`язку з прийняттям спірного рішення.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у протоколі від 19.11.2020 року №29 зазначено, що Матвіївський сільський голова ОСОБА_2 під час обговорення цього питання вказав, що наявне вільне житло по АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що і позивач і відповідач не оспорюють, що у житловому будинку АДРЕСА_1 ще з 2010 року проживають та зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно виданого ордеру.

Відповідач у відзиві на вказаний позов вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було передано будинок АДРЕСА_1 шляхом приватизації у спільну сумісну власність після прийняття Матвіївською сільською радою рішення від 19.11.2020 №8 (а.с. 63).

Водночас, правовідносини щодо передачі зазначеного будинку вказаним особам не входять до предмету даного спору та не досліджуються адміністративним судом.

Належних та достатніх доказів протиправності дій Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області при прийнятті рішення від 19.11.2020 № 8 матеріали справи не містять, тому відсутні підстави для висновку, що відповідач діяв протиправно.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову. Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результат апеляційного перегляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 15.12.2022 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 328, 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова