Справа № 260/5221/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2023 року м. Ужгород№ 260/5221/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, буд. 12 А, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 0179 від 07 листопада 2022 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_2 , виданого 09 вересня 2021 р.; 2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 4369 від 07 листопада 2022 р. про скасування посвідки па постійне проживання ОСОБА_2 ".

09 грудня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 09 вересня 2021 року позивачу було надано дозвіл на імміграцію в Україну, у зв`язку із перебуванням у шлюбі понад два роки з громадянкою України. Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 0179 від 07 листопада 2022 року скасовано вищезазначений дозвіл па імміграцію в Україну, у зв`язку із поданням Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 28 вересня 2022 року № 5/1/2-6117. Водночас у зв`язку із скасуванням дозволу на імміграцію в Україну рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 4369 від 07 листопада 2022 року позивачу скасовано посвідку па постійне проживання в Україні. Позивач вважає вказані рішення відповідача протиправними, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

До суду надійшов відзив, у якому представник відповідача вказав, що працівниками Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ініційовано подання про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання громадянину Індії ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням Закону України "Про імміграцію", внаслідок чого відповідачем правомірно прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання. Також зазначили, що процедуру розгляду питання про скасування дозволу на еміграцію не було порушено. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 09 вересня 2021 року за № 8906 ОСОБА_2 надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі статті 4 частини 3 пункту 1 Закону України "Про імміграцію" та дозволено постійне проживання в Україні (а.с. 10).

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області за № 0179 від 07 листопада 2022 року скасовано вищезазначений дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_2 (а.с. 11).

Вказане рішення відповідачем було прийнято у зв`язку із поданням Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 28 вересня 2022 року № 5/1/2-6117 (а.с.а.с. 12, 13).

Зокрема, як вбачається із вказаного подання Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України Балкаран Сінгх Бхакер за допомогою невстановлених співробітників Державної прикордонної служби України та Державної митної служби України сприяв у нелегальному переправленні до країн Західної Європи військовозобов`язаних громадян України, які не бажають захищати Україну та мають наміри уникнути таким чином загальної мобілізації, а також здійснюю незаконне переміщення через митний кордон України на територію України товарів подвійного призначення, які в подальшому за завищеними в рази цінами продає українським військовослужбовцям, які приймають участь у війні проти рф. Разом з цим, ОСОБА_1 причетний до організації незаконної легалізації в Україні іноземців, які прибули на територію України каналом міжнародного студентського обміну з метою навчання у закладах вищої освіти, надає через свої невстановлені зв`язки (в тому числі представників ЗВО, органів державної влади та місцевого самоврядування України) іноземним студентам, відрахованим із ЗВО, сприяє у незаконному перетині державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України до країн Західної Європи. Окрім того, вказаний іноземець на даний час контактує із невстановленими громадянами рф в спілкуванні з якими підтримує проведення країною-агресором війни проти України. Окрім того, за період перебування на території України ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, зокрема: 28 жовтня 2019 року Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області за статтею 178 частиною 1 КУпАП ("розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді") та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн; 19 лютого 2022 року Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області за статтею 122 частиною 1 КУпАП ("Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху") та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Головним управлінням ДМС України у Закарпатській області 07 жовтня 2022 року до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України було надіслано проект висновку про скасування дозволу на імміграцію позивача, разом з матеріалами справи (а.с. 62).

Листом від 25 жовтня 2022 року № 8.1-1685/8.1-1-22, Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України повідомлено про те, що вважає за доцільне підтримати проект висновок про скасування дозволу на імміграцію громадянину Індії ОСОБА_2 18.10.1988 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 63).

Відповідно до висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 07 листопада 2022 року інформація викладена у подані Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 28 вересня 2022 року № 5/1/2-6117 є підставою для скасування іноземцю дозволу на імміграцію в Україну на підставі пунктів 3 та 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію", у зв`язку із чим Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області вважає за необхідне скасувати рішення ГУ ДМС України в Закарпатській області від 09 вересня 2021 року про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Індії ОСОБА_2 , визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україну № НОМЕР_2 терміном дії до 17 вересня 2031 року (а.с.а.с. 15-19).

Рішенням відповідача від 07 листопада 2022 року за № 0179 позивачеві скасовано дозвіл від 09 вересня 2021 року на імміграцію в Україну (а.с. 11).

У зв`язку із скасуванням дозволу на імміграцію в Україну, рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 4369 від 07 листопада 2022 року, скасовано посвідку па постійне проживання в Україні ОСОБА_2 (а.с. 14).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до статті 2 частини 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 4 частини 3 підпункту 2 Закону України "Про імміграцію", дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, зокрема, одному з подружжя, якщо другий з подружжя, якщо він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Статтею 12 Закону України "Про імміграцію", визначені підстави для скасування дозволу на імміграцію. Так, дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі па строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; не є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; в інших випадках, передбачених законами України.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу па імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу па імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 (далі по тексту Порядок № 1983).

У відповідності до пункту 21 Порядку № 1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу па імміграцію.

Пунктом 22 Порядку № 1983 встановлено, що для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу па імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 вказаного Порядку, для прийняття відповідного рішення вказаним органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 1983, ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Спір у даній справі виник у зв`язку із скасуванням позивачеві, громадянину Індії, дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію" на підставі подання Департаменту захисту національної державності СБУ у зв`язку з тим, що за даними ініціатора подання дії позивача становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, здоров`ю, правам і законним інтересам громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Як вказувалося вище, у поданні ініціатора скасування дозволу на імміграцію зазначено, що за наявними даними у Департаменту захисту національної державності СНУ позивач за допомогою невстановлених співробітників Державної прикордонної служби України та Державної митної служби України сприяє у нелегальному переправленні до країн Західної Європи військовозобов`язаних громадян України, які не бажають захищати Україну та мають наміри уникнути таким чином загальної мобілізації, а також здійснює незаконне переміщення через митний кордон України на територію України товарів подвійного призначення, які в подальшому за завищеними в рази цінами продає українським військовослужбовцям, які приймають участь у війні проти РФ. Разом з цим, позивач причетний до організації незаконної легалізації в Україні іноземців, які прибули на територію України каналом міжнародного студентського обміну з метою навчання у закладах вищої освіти, надає через свої невстановлені зв`язки (в тому числі представників ЗВО, органів державної влади та місцевого самоврядування України) іноземним студентам, відрахованим із ЗВО, сприяє у незаконному перетині державного кордону поза встановленими пунктами пропуску з України до країн Західної Європи. Окрім того, контактує із невстановленими громадянами рф в спілкуванні з якими підтримує проведення країною-агресором війни проти України.

В розумінні пункту 23 Порядку № 1983, у відповідача існує обов`язок всебічного вивчення подання щодо скасування дозволу на імміграцію.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про виконання відповідачем свого обов`язку щодо всебічного вивчення подання, яке містить інформацію щодо можливих дій позивача із, як зазначено ініціатором подання, невстановленими особами. Також відповідач не запитав додаткову інформацію щодо підтвердження поведінки позивача, яка зазначена у поданні. Судом не вбачається у діях відповідача аналізу інформації лише за результатами аналізу якої приймається відповідне рішення.

Відповідачем лише на основі зазначеної у поданні інформації, без будь-якої перевірки та з`ясування обставин скасовано дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне проживання в Україні.

Судом зазначається, що відомості, наведені у поданні суб`єкта ініціювання скасування дозволу на імміграцію в Україну, не містили достатньо підтвердженої інформації з якої б можна було прийняти однозначне рішення про скасування дозволу.

Відповідно до законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вказане подання не є безумовною підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну, тому відповідач повинен був належно оцінити інформацію ініціатора такого подання шляхом отримання додаткової інформації як від ініціатора подання, так і від інших органів, а також запросити для падання пояснень позивача, що не було вчинено.

З цього приводу у пунктах 57-60 постанови Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 120/1859/19-а, зокрема зазначено, що Верховний Суд неодноразово висловлювався з приводу важливості принципу правової (справедливої) процедури (постанова від 16 квітня 2020 року №495/5105/17, постанова від 13 березня 2020 року №805/2340/17-а), яка є невід`ємною частиною верховенства права. Вказаний принцип спрямований на забезпечення справедливого ставлення до особи під час прийняття актів суб`єктом владних повноважень. Правова (справедлива) процедура встановлює стандарти у процесі прийняття актів суб`єктами владних повноважень, які відображені в рішеннях Європейського суду з прав людини, у яких здійснюється застосування статті 6 Конвенції, яка передбачає дотримання процесуальних (процедурних) гарантій у судовому провадженні. У постанові від 30 липня 2020 року у справі № 824/875/19-а Верховний Суд наголосив, що вказані гарантії поширюються і па адміністративні процедури за участі суб`єкта владних повноважень. Згідно з цією статтею має бути забезпечене право особи: бути поінформованим; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника; ознайомитися з матеріалами справи; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення; обґрунтувати органом влади прийняття несприятливих актів; визначити порядок їх оскарження, відшкодувати заподіяну шкоду.

Основна мета правової (справедливої) процедури - щоб суб`єкти владних повноважень, діяли правомірно, тобто належно, згідно з визначеними нормами права, але такими нормами права, які відповідають критеріям природного права, моральності, розумності, справедливості, а також загальноправовим принципам, що встановлені органами правосуддя.

Верховний Суд зазначив, що порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування цього рішення, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність.

Таким чином, оскаржувані рішення відповідача є такими, що ухвалені без здійснення належної оцінки відомостей суб`єкта ініціювання скасування дозволу, який би включав запитування додаткової інформації та без запрошення для пояснень іммігранта, є таким, що прийняте необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно, без урахування права особи на участь у процесі прийнята рішення.

Таким чином, оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 2 частини 2 КАС України, що свідчить про його протиправність.

Подібне правозастосування зазначено також й у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 821/697/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 120/1859/19-а, від 10 червня 2022 року у справі № 640/13572/20.

Судом також зазначається, що відповідачем безпідставно взято до уваги відомості, наведені у поданні Департаменту захисту національної державності СБУ про вчинені позивачем адміністративні правопорушення.

Зокрема, до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 178 частиною 1 КУпАП позивача було притягнуто 28 жовтня 2019 року, тобто до часу отримання дозволу на імміграцію в Україну та отримання посвідки па постійне проживання в Україні.

Щодо адміністративного правопорушення, вчиненого 19 лютого 2022 року, то позивачем було сплачено відповідний штраф у розмірі 340 грн (а.с 46).

Водночас вчинення подібного адміністративного правопорушення не є достатньою підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 21 Порядку № 1983, питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Оскаржувані рішення ухвалені відповідачем на підставі подання органу, який не відноситься до суб`єктів ініціювання скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Подання, було здійснено не регіональним органом СБУ, а органом, який входить до складу Центрального управління Служби безпеки України.

Тобто ініціювання питання перед територіальним органом ДМС було здійснено суб`єктом, який не має такого права.

Щодо рішення відповідача № 4369 від 07 листопада 2022 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україні.

Рішенням відповідача № НОМЕР_3 від 07 листопада 2022 року скасовано посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 у зв`язку із скасуванням дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25 квітня 2018 року № 321 (далі по тексту Порядок № 321) посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до пункту 78 Порядку № 321, рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Вказане рішення с похідним від вищезазначеного рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, тобто прийняте на підставі протиправного рішення відповідача. У зв`язку з цим таке рішення підлягає також необхідно визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити.

Керуючись 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, буд. 12 А, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 0179 від 07 листопада 2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 4369 від 07 листопада 2022 року про скасування посвідки па постійне проживання ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко