Справа № 320/10779/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське - К" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.05.2020 № 5-1016.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення, яким нараховано податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у сумі 420,01 грн, на думку позивача, прийнято відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, висновки податкового органу відносно наявності у позивача обов`язку щодо сплати цього податку є помилковими, а тому податкове повідомлення - рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2022 р. позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок зі сплати земельного податку виникає у особи в силу фактичного використання земельної ділянки. Разом з тим, суд вказав, що фактичним користувачем земельної ділянки, щодо якої винесено спірне податкове повідомлення-рішення, є ПСП «Переселенське-К» на підставі відповідного договору про співпрацю з ТОВ «Агро Пульс» та договору оренди, укладеного вказаним товариством з Позивачем. При цьому, суд зазначив, що ПСП «Переселенське-К» сплатило за спірний період земельний податок за земельну ділянку, власником якої є Позивач.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що ПСП «Переселенське-К» є постійним землекористувачем земельної ділянки та платником єдиного податку 4 групи, яку позивач, як власник земельної ділянки, передав в оренду фактично ТОВ «Агро Пульс», яке є платником єдиного податку 3 групи. При цьому, скаржник зазначає, що спірним є не питання сплати земельного податку за неоформлені земельні ділянки, а питання виникнення у їх власника пільги за умови укладання договору оренди безпосередньо з платником єдиного податку не четвертої, а третьої групи. Разом з тим, скаржник стверджує про відсутність підстав для застосування пільг, передбачених п. 281.3 ст. 281 ПК України.

Також, скаржник, аналізуючи договір про спільну діяльність, укладений між третіми особами, приходить до висновку, що такий договір не є підставою для виникнення права користування землею і що таке право виникли лише у ТОВ «Агро Пульс», яке є платником єдиного податку 3 групи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :03:304:0004, загальною площею 1,5831 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Між позивачем, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс", як орендарем, 01.05.2018 укладено договір оренди земельної ділянки № б/н, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: :03:304:0004, загальною площею 1,5831 га, яка знаходиться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Відповідно до п. 4.6 договору сплата всіх податків, зборів, що випливають з даного Договору, проводиться орендарем у встановленому законодавством порядку.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду позивач передав в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,5831 га, яка знаходиться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, а орендар прийняв земельну ділянку згідно договору оренди № б/н від 01.05.2018 і зобов`язується використовувати її у відповідності до мети, визначеної у договорі.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Переселенське-К" був укладений договір про співпрацю від 01.05.2018 № 02/18, предметом якого є співпраця Сторін в процесі здійснення господарської діяльності, визначена у розділі 2 цього договору.

Пунктом 2.1.4 договору визначено, що сторона 2 зобов`язується для забезпечення співпраці надати можливість стороні 1 безперешкодно та на власний розсуд обробляти земельні ділянки, які належать стороні 2 на праві власності або праві користування з правом засіву, вирощування та збору на них сільськогосподарських культур. Усі вирощені культури та зібрані на умовах цього договору продукція є власністю сторони 1, яка вправі розпоряджатися ними на власний розсуд з метою отримання прибутку.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що землекористувачем належної позивачці на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером: :03:304:0004, починаючи з 01.05.2018, є Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К".

Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.05.2020 № 5-1016, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" за 2020 рік у розмірі 420,01 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Положеннями ст. 7 ПК України встановлено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Статтею 23 ПК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об`єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків.

Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

За приписами п. 36.4 ст. 36 ПК України виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Згідно з п. 37.1, п.37.2 ст. 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п. 38.1, 38.2 ст. 38 ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно з п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Підпунктом 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :03:004:0004, загальною площею 1,5831 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак фактичним землекористувачем земельної ділянки, яка знаходиться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, є Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К".

Договір оренди землі за визначенням ст. 13 Закону України "Про оренду землі" це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, об`єктом плати за землю є земельна ділянка, надана в користування з метою провадження господарської діяльності підприємства, а майнові права на вказану земельну ділянку передаються до складеного капіталу такого підприємства, яке реалізуючи права землекористувача, має обов`язок внесення плати за землю. Саме з таких підприємств плата за землю справляється щорічно у вигляді земельного податку або орендної плати.

Також з комплексного аналізу норм Податкового кодексу України можна зробити висновок, що після укладення договору користування землею, обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює саме юридична особа, відповідно земельний податок підлягає сплаті фактичним землекористувачем, яким в даному випадку є Приватне сільськогосподарське підприємство "Переселенське-К".

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що Приватним сільськогосподарським підприємством "Переселенське-К" як землекористувачем сплачено податок за користування земельною ділянкою з кадастровим номером: :03:004:0004, загальною площею 1,5831 га, яка знаходиться на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, що підтверджується платіжними дорученнями.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийнято по відношенню до позивача, підлягає скасуванню, оскільки податкове зобов`язання за платежем "земельний податок з фізичних осіб" повинен сплачувати суб`єкт відповідних податкових правовідносин.

Крім того, колегія суддів наголошує, що сплата позивачем визначених контролюючим органом податкових зобов`язань спірним рішенням за згадану земельну ділянку матиме своїм наслідком подвійне оподаткування.

Аналізуючи доводи скаржника щодо договірних та фактичних правовідносин між ТОВ «Агро Пульс» і ПСП «Переселенське-К», судова колегія зазначає, що таке питання виходить за межі спору в цій справі, оскільки єдиним предметом судового розгляду наразі є наявність або відсутність саме у позивача обов`язку зі сплати земельного податку за належну йому на праві власності ділянку та, відповідно, правомірність/протиправність винесення саме у відношенні позивача спірного ППР.

Щодо посилання скаржника на неможливість застосувати до позивача приписи п. 281.3 ст. 281 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 281 ПК України передбачені пільги щодо сплати земельного податку для фізичних осіб.

Зокрема, п. 281.3. ст. 281 ПК України встановлює, що від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику єдиного податку четвертої групи.

Колегія суддів зауважує, що ні позивач, ні Приватне сільськогосподарське підприємство «Переселенське-К» не вимагають застосування пільг до себе щодо сплати земельного податку, що підтверджується фактом сплати такого Приватним сільськогосподарським підприємством «Переселенське-К» за відповідну земельну ділянку.

Посилання скаржника на рішення судів в інших справах у спорах за участю ТОВ «Агро Пульс» і ПСП «Переселенське-К» колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі рішення, з огляду приписи ст. 78 КАС України, не мають преюдиціального значення для вирішення цього спору.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2022 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 січня 2023 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька Я.Б. Глущенко О.Є. Пилипенко