Справа № 380/13946/22
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №7 від 31.03.2022 про відмову в призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати мені до загального страхового стажу та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди моєї роботи у ТзОВ «Максима» у російській федерації на роботах із важкими і шкідливими умовами праці: з 16.02.2002 по 14.07.2005, з 11.07.2010 по 12.06.2011, 20.06.2011 по 21.05.2012, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 24.02.2013, з 11.03.2014 по 03.02.2015, з 10.04.2015 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 09.03.2017, з 10.03.2017 по 15.02.2018, з 16.02.2018 по 07.02.2019, з 09.02.2019 по 06.02.2020, з 07.02.2020 по 30.06.2020, з 14.07.2020 по 30.01.2021, з 11.02.2021 по 11.10.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати мені пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21.03.2022.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звертався із заявою до пенсійного органу щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, однак відповідачем 2 було прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії з огляду на відсутність необхідного страхового стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки при зверненні із заявою про призначення пенсії ним було надано всі документи, які підтверджують, що його робота із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 у російській федерації підлягає зарахуванню як у загальний, та і у пільговий стаж за Списком №2.

Ухвалою судді від 11.10.2022 в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

01.11.2022 від представника відповідача 1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона щодо задоволення позову заперечила та вказала, що документи, які б підтверджували сплату страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД за періоди роботи на території російської федерації з 16.02.2002 по 11.10.2021 позивачем не надано, а відтак, підстави для зарахування зазначених вище періодів роботи як до страхового стажу відсутні.

14.11.2022 від представника відповідача 2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона щодо задоволення позову заперечила та вказала, що зазначені акти роботи не підтверджені актом зустрічної перевірки. Окрім цього зазначила, що за заявою Міністерства закордонних справ України, у відповідь на акт збройної агресії, розпочато процедуру розриву дипломатичних зв`язків з російською федерацією, що унеможливлює витребування будь-яких додаткових необхідних документів щодо пільгового стажу позивача.

07.11.2022 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, якою він додатково обґрунтовує підставність позовних вимог.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03 червня 1983 року, ОСОБА_1 був у період з 16.02.2002 по 11.10.2021 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Максима» на наступних посадах:

- з 16.02.2002 по 14.07.2005 - помічником бурильника;

- з 11.07.2010 по 12.06.2011 - бурильником 6 розряду капітального ремонту свердловин у цеху капітального ремонту свердловин;

- з 20.06.2011 по 21.05.2012 - бурильником 6 розряду в цеху капітального ремонту;

- з 01.06.2012 по 30.06.2012 - бурильником 6 розряду в цеху капітального ремонту свердловин вахтовим методом та з 01.07.2012 був переведений оператором підземного ремонту свердловин 6 розряду вахтовим методом, звідки звільнився 24.02.2013;

- з 11.03.2014 по 03.02.2015 майстром підземного ремонту свердловин вахтовим методом;

- з 10.04.2015 по 31.03.2016 - майстром підземного ремонту свердловин вахтовим методом;

- з 01.04.2016 по 09.03.2017 майстром у цеху капітального і підземного ремонту свердловин;

- з 10.03.2017 по 15.02.2018 - майстром у цеху капітального і підземного ремонту свердловин;

- з 16.02.2018 по 07.02.2019 - майстром капітального ремонту свердловин у цеху капітального і підземного ремонту свердловин вахтовим методом;

- з 09.02.2019 по 06.02.2020 - майстром капітального ремонту свердловин у цеху капітального і підземного ремонту свердловин вахтовим методом;

- з 07.02.2020 по 30.06.2020 - майстром капітального ремонту свердловин у цеху капітального і підземного ремонту свердловин вахтовим методом;

- з 14.07.2020 по 30.01.2021 - майстром капітального ремонту свердловин у цеху капітального і підземного ремонту свердловин вахтовим методом;

- з 11.02.2021 по 08.01.2022 я працював майстром капітального ремонту свердловин у цеху капітального і підземного ремонту свердловин вахтовим методом.

21.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №7 від 31.03.2022 було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Згідно вказаного рішення необхідний стаж для призначення пенсії: 30 років; страховий стаж особи: 25 років 03 місяці 20 днів; пільговий стаж особи: 00 років 00 місяців 00 днів. Згідно податних документів до пільгового стажу не зараховано наступні періоди: з 16.02.2002 по 14.07.2005, з 11.07.2010 по 12.06.2011, з 20.06.2011 по 21.05.2012, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 24.02.2013, з 11.03.2014 по 03.02.2015, з 10.04.2015 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 09.03.2017, з 10.03.2017 по 15.02.2018, з 16.02.2018 по 07.02.2019, з 09.02.2019 по 06.02.2020, з 07.02.2020 по 30.06.2020, з 14.07.2020 по 30.01.2021, з 11.02.2021 по 11.10.2021.

Згідно цього ж рішення, до страхового стажу не враховано вищезазначені періоди, починаючи з 01.01.2004, оскільки відсутні документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду РФ. Довідку №296 від 11.10.2021 про пільговий характер роботи не підтверджено актом перевірки та первинними документами.

Позивач вважаючи протиправними рішення пенсійного органу про відмову у призначенні пенсії звернувся до суду з метою його скасування та призначенням пенсії на пільгових умовах.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).

Згідно із частинами першою, другою статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні норми права щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах містяться і в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон №1788-XII).

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992, укладеної між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Згідно зі ст. 12 Угоди вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (з 14.01.1993).

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідні списки затверджено також і постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.

Окремо слід вказати, що процедура застосування Списків №1 і №2 визначена, Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок №383)

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 10 такого Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №2, є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.09.2013 року (справа №21-183а13) та Верховного Суду від 31.01.2018 року (справа К/9901/48/17)

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №7 від 31.03.2022 було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Згідно податних документів до пільгового стажу не зараховано наступні періоди: з 16.02.2002 по 14.07.2005, з 11.07.2010 по 12.06.2011, з 20.06.2011 по 21.05.2012, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 24.02.2013, з 11.03.2014 по 03.02.2015, з 10.04.2015 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 09.03.2017, з 10.03.2017 по 15.02.2018, з 16.02.2018 по 07.02.2019, з 09.02.2019 по 06.02.2020, з 07.02.2020 по 30.06.2020, з 14.07.2020 по 30.01.2021, з 11.02.2021 по 11.10.2021.

Підставою для не зарахування вищевказаних періодів роботи було визначено відсутність документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду РФ.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах було подано наступні документи:

- довідку ТзОВ «Максима» («капітальний ремонт свердловин») №11 від 26.01.2021, в якій вказана заробітна плата на цьому підприємстві, яка враховується при нарахуванні і призначенні йому пенсії, за періоди з 16.02.2002 по 14.07.2005;

- довідку ТзОВ «Максима» («капітальний ремонт свердловин») №11/1 від 26.01.2021, в якій вказана заробітна плата на цьому підприємстві, яка враховується при нарахуванні і призначенні пенсії за періоди з 11.07.2010 по 12.06.2011, з 20.06.2011 по 21.05.2012, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 24.02.2013, з 11.03.2014 по 03.02.2015, з 10.04.2015 по 31.03.2016;

- довідку ТзОВ «Максима» («капітальний ремонт свердловин») №11/2 від 26.01.2021, якій вказана моя заробітна плата на цьому підприємстві, яка враховується при нарахуванні і призначенні мені пенсії, за періоди з 10.04.2015 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 09.03.2017, з 10.03.2017 по 15.02.2018, з 16.02.2018 по 07.02.2019, з 09.02.2019 по 06.02.2020, з 07.02.2020 по 30.06.2020, з 14.07.2020 по 31.12.2020;

- уточнюючу довідку ТзОВ «Максима» («капітальний ремонт свердловин») №296 від 11.10.2021 про особливий характер роботи та умов праці, які необхідні для призначення дострокової страхової пенсії та які під тверджують постійну зайнятість позивача на пільговій роботі відповідно з Федеральним законом рф від 28.12.2013 №400-ФЗ «Про страхові пенсії в російській федерації»;

- уточнюючу довідку ТзОВ «Максима» («капітальний ремонт свердловин») №32 від 03.03.2020 про особливий характер роботи та умов праці, які необхідні для призначення дострокової страхової пенсії та які під тверджують постійну зайнятість позивача на пільговій роботі відповідно з Федеральним законом рф від 28.12.2013 №400-ФЗ «Про страхові пенсії в російській федерації»;

- страхове посвідчення обов`язкового пенсійного страхування№106-977-871 05 від 23.01.2002, згідно якого позивач є платником внесків обов`язкового пенсійного страхування в росії;

- відомості Пенсійного фонду російської федерації про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи станом на 01.01.2021, у якому зазначено, що позивач перебував на обліку у цьому пенсійному фонді, будучи платником внесків на страхову пенсію;

- довідку ТзОВ «Максима» («капітальний ремонт свердловин») №109 від 04.06.2021 про проведення атестації робочих місць.

Суд зазначає, що пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 також передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Такі перевірки не є плановими, а тому можуть проводитись Пенсійним фондом в будь-який час. Пенсійний фонд проводить зустрічну перевірку на підставі первинних бухгалтерських документів, за результатами якої складається акт перевірки щодо достовірності довідки про заробітну плату. У разі встановлення розбіжностей у сумах з наданим документом вираховується сума надміру сплачених коштів (переплата) або ж здійснюється перерахунок пенсії з метою її підвищення.

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідачами не було вчинено жодних дій з метою перевірки поданих ОСОБА_1 документів.

Суд зазначає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №291/99/17(адміністративне провадження №К/9901/24469/18).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області було протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У відповідності до пункту 1 абзацу 1 частини 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи викладене, суд, зважаючи на висновок щодо протиправності та скасування винесеного Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення та на те, що під час первинного звернення (21.03.2022) до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком позивачем не було пропущеного встановленого тримісячного строку звернення із відповідною заявою, вважає, що належним та ефективним способом захисту його прав буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи позивача у ТзОВ «Максима» у російській федерації на роботах із важкими і шкідливими умовами праці: з 16.02.2002 по 14.07.2005, з 11.07.2010 по 12.06.2011, 20.06.2011 по 21.05.2012, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 24.02.2013, з 11.03.2014 по 03.02.2015, з 10.04.2015 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 09.03.2017, з 10.03.2017 по 15.02.2018, з 16.02.2018 по 07.02.2019, з 09.02.2019 по 06.02.2020, з 07.02.2020 по 30.06.2020, з 14.07.2020 по 30.01.2021, з 11.02.2021 по 11.10.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21.03.2022.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., такий підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №7 від 31.03.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) до загального страхового стажу та пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди його роботи у ТзОВ «Максима» на роботах із важкими і шкідливими умовами праці: з 16.02.2002 по 14.07.2005, з 11.07.2010 по 12.06.2011, 20.06.2011 по 21.05.2012, з 01.06.2012 по 30.06.2012, з 01.07.2012 по 24.02.2013, з 11.03.2014 по 03.02.2015, з 10.04.2015 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 09.03.2017, з 10.03.2017 по 15.02.2018, з 16.02.2018 по 07.02.2019, з 09.02.2019 по 06.02.2020, з 07.02.2020 по 30.06.2020, з 14.07.2020 по 30.01.2021, з 11.02.2021 по 11.10.2021;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 21.03.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, 3; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сасевич О.М.