Справа № 500/4343/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4343/22

05 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного агропромислового підприємства "Топільче" до Тернопільської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Приватне агропромислове підприємство "Топільче" з адміністративним позовом до Тернопільської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.10.2022 представником Декларанта складено та подано до Тернопільської митниці Держмитслужби України (надалі - Відповідач) електронну митну декларацію №UA403020.2022.022989 (далі - митна декларація). Також, 27.10.2022 представником Декларанта складено та подано до Відповідача електронні митні декларації №UA403020.2022.022990, №UA403020.2022.022991.

Вказані митні декларації подані для здійснення розмитнення трьох (з п`яти) нових напівпричепів, що придбались у Виконавця (по двох з п`яти напівпричепів - справа №500/3947/22).

За результатами розгляду усіх поданих декларантом документів митним органом 27.10.2022 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403020/2022/000226/2, №UA403020/2022/000227/2 та №UA403020/2022/000228/2 (надалі - Рішення). Вказані рішення Декларант отримав 31.10.2022 року.

Відповідно до вказаних рішень, митна вартість товарів визначена за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно ст.61 МКУ. Як наведено в рішеннях, за основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 21.09.2022 року UA24020/2022/234198 на рівні 39485,63 ЄВРО/шт.

Підприємством задекларовано зазначений товар, сплачено митні платежі (сума яких б дозволяла випустити товар у вільний обіг), а митницею випущено товар у вільний обіг за ЕМД №UA403020/2022/023070, №UA403020/2022/023071 та №UA403020/2022/023072 від 27.10.2022 року.

Позивач вважає, що відповідач, прийнявши протиправні рішення, безпідставно здійснив коригування митної вартості імпортованого товару. А тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.12.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 27.12.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Так, за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2022 № UA403020/2022/000226 у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги виробника товару; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, виписку з бухгалтерської документації.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступну митну формальність за кодом "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та додатково інспектором"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Декларантом 27.10.2022 надіслано лист б/н та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 27.10.2022 № UA403020/2022/000226/2 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, за ЕМД від 21.09.2022 UA204020/2022/234198 на рівні 39485,63 ЄВРО/шт.

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від №UA403020/2022/000226/2 прийняте з дотриманням вимог чи законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA403020/2022/000227/2 від 27.10.2022, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги виробника товару; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. - виписку з бухгалтерської документації.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступну митну формальність за кодом "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та додатково інспектором"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Декларантом 27.10.2022 надіслано лист б/н та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 27.10.2022 № UA403020/2022/000227/2 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, за ЕМД від 21.09.2022 UA204020/2022/234198 на рівні 39485,63 ЄВРО/шт.

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 27.10.2022 №UA403020/2022/000227/2 прийняте з дотриманням вимог чи законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA403020/2022/000228/2 від 27.10.2022, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги виробника товару; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. - виписку з бухгалтерської документації.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступну митну формальність за кодом "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та додатково інспектором"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Декларантом 27.10.2022 надіслано лист б/н та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 27.10.2022 № UA403020/2022/000228/2 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, за ЕМД від 21.09.2022 UA204020/2022/234198 на рівні 39485,63 ЄВРО/шт.

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 27.10.2022 №UA403020/2022/000228/2 прийняте з дотриманням вимог чи законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Відтак, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, з урахуванням строків, визначених статтею 258 КАС України.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

14.07.2022 року Grazyna Szatan Z.P.N. «GRAS» (надалі - Виконавець), що є юридичною особою за законодавством Республіки Польща, надало ПАП «Топільче» (надалі - Декларант, Позивач або Покупець) пропозицію щодо технічних характеристик та вартості напівпричепів власного виробництва. Згідно наданої пропозиції, попередньо обумовивши умови поставки (поставка в місці їх виготовлення), замовлену кількість (п`ять одиниць) складові напівпричепів, період виготовлення вартість складала 36000,00 ЄВРО за одиницю.

08.08.2022 між Grazyna Szatan Z.P.N. «GRAS» та ПАП "Топільче" укладено договір на виготовлення та купівлю напівпричепів (далі - Договір). Предметом даного договору було придбання п`яти виготовлених Виконавцем причепів, технічні характеристики та умови поставки яких попередньо були узгоджені з Виконавцем.

27.10.2022 представником Декларанта складено та подано до Тернопільської митниці Держмитслужби України (надалі - Відповідач) електронну митну декларацію №UA403020/2022/022989 (далі - митна декларація).

Також, 27.10.2022 представником Декларанта складено та подано до Відповідача електронні митні декларації №UA403020.2022.022990, №UA403020.2022.022991.

Вказані митні декларації подані для здійснення розмитнення двох (з п`яти) нових напівпричепів, що придбались у Виконавця (по двох з п`яти напівпричепів - справа №500/3947/22).

До поданих митних декларацій було додано передбачені ч.2 ст.53 МК України документи, що підтверджують заявлену митну вартість, зокрема:

- договір на виготовлення та купівлю напівпричепів від 08.08.2022 року, в якому Виконавець та Покупець узгодили кількість та вартість напівпричепів (по 36 000, 00 євро за одиницю), умови поставки (про місце поставки - за місцем розташування Виконавця, тобто у м.Велунь, вул. Варшавська, 27);

-додатки до договору в яких Виконавець та покупець визначили технічні характеристики напівпричепів;

- рахунки-фактури, на підставі яких було сплачено вартість п`яти напівпричепів ще до їх поставки Покупцю;

- банківські платіжні документи як доказ сплати Позивачем повної вартості п`яти напівпричепів (платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №4 від 16.08.2022 року та платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №6 від 20.09.2022 року);

- інші документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (сертифікати EUR..1, технічна специфікація (на попереднє замовлення напівпричепів) від 14.07.2022 року в якій Виконавець і Покупець, ще до укладення договору узгодили технічні характеристики та вартість п`яти напівпричепів - по 36000,00 євро за одиницю), тощо;

- транспортні (перевізні) документи щодо понесених Покупцем затрат по перевезенню напівпричепів (калькуляцію затрат, так як Позивач забирав напівпричепи власними тягачами).

Також, Позивачем надано митному органу лист-роз`яснення, в якому зазначив про придбання напівпричепів для власного використання (основним видом діяльності ПАП «Топільче» є вирощування сільськогосподарських культур).

Враховуючи, що Декларантом було подано всі наявні документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару, листом від 27.10.2022 року представником декларанта повідомлено митний орган про відсутність можливості надати інші додаткові документи.

За результатами розгляду усіх поданих декларантом документів митним органом 27.10.2022 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403020/2022/000226/2, №UA403020/2022/000227/2 та №UA403020/2022/000228/2 (надалі - Рішення). Вказані рішення Декларант отримав 31.10.2022 року.

Відповідно до вказаних рішень, митна вартість товарів визначена за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно ст.61 МКУ. Як наведено в рішеннях, за основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 21.09.2022 року UA24020/2022/234198 на рівні 39485,63 ЄВРО/шт.

Скориставшись правом, що передбачене МК України, підприємством задекларовано зазначений товар, сплачено митні платежі (сума яких б дозволяла випустити товар у вільний обіг), а митницею випущено товар у вільний обіг за ЕМД №UA403020/2022/023070, №UA403020/2022/023071 та №UA403020/2022/023072 від 27.10.2022 року.

Не погодившись із протиправними рішеннями про коригування митної вартості товару №UA403020/2022/000226/2 від 27.10.2022 року, №UA403020/2022/000227/2 від 27.10.2022 року тa №UA403020/2022/000228/2 від 27.10.2022 року, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Нормами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини 2 статті 7 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Ст.53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Ст.53 Митного кодексу України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Ст.53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи та зазначено відповідний перелік.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих. що зазначені в цій статті.

Враховуючи викладене, суд зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність в митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Зазначена позиція прописана Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року (справа №815/6827/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Водночас, суд вказує на те, що повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 27.03.2020 року (справа №540/2605/18). від 06.05.2020 року (справа №140/1713/19).

Разом з тим, митний орган в рішенні не наводить які саме заявлено неповні відомості про митну вартість товару, які розбіжності є в документах, не аргументував чому подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Як було прописано вище, митний орган в електронному повідомленні витребував додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару згідно вимог пункту 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України, не зазначивши конкретного переліку документів, які визначені вказаними пунктами.

В рішенні митний орган зазначає, що Декларантом не подані страхові документи, каталоги виробника товару, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації. Однак під час здійснення митного оформлення товару, як було зазначено вище, митним органом в електронному повідомленні не конкретизувався перелік витребуваних документів.

На вимогу надати додаткові документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару Декларант надав експортну декларацію, специфікацію (про технічні характеристики напівпричепів) та лист підтвердження Виконавця щодо узгодження вартості поставлених напівпричепів.

В рішенні митний орган зазначає, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є вищою та наводить ЕМД від 21.09.2022 року UA204020/2022/234198 на рівні 39485,63 ЄВРО/шт.

Верховним Судом було сформовано правову позицію, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).

Верховний Суд розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митниці висловлює у своїх постановах, наступні правові висновки: «Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної", вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування» (постанова від 22.04.2019 № 815/6242/17).

У постанові Верховного Суду від 18.12.2020 у справі ,№160/5853/19 вказано, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Однак, митний орган в рішеннях лише зазначив номер та дату митної декларації, не вказав чи умови придбання Позивачем напівпричепів співпадають з умовами придбання напівпричепів з якими порівнювали митну вартість, зокрема: чи одинакові технічні характеристики напівпричепів;

чи однаковий термін поставки напівпричепів (чи придбавались готові чи з відстрочкою їх виготовлення);

чи одинакові умови поставки (місце отримання напівпричепів, доставка напівпричепів власним чи орендованим транспортом);

чи однакова кількість придбаних напівпричепів згідно укладеного договору, та безпідставно прийняв протиправні рішення, що призвело до збільшення сплати Позивачем митних платежів на суму 38387,00 грн. (Враховуючи відсутність в доступі щодо перегляду митних декларацій, що подані іншими суб`єктами господарювання, Позивач не має можливості перевірити зазначені дані).

Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення №UA403020/2022/000226/2 від 27.10.2022 року, №UA403020/2022/000227/2 від 27.10.2022 року тa №UA403020/2022/000228/2 від 27.10.2022 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 2481,00 грн. згідно квитанції №1799 від 30.11.2022.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів:

- №UA403020/2022/000226/2 від 27.10.2022 року;

- №UA403020/2022/000227/2 від 27.10.2022 року;

- №UA403020/2022/000228/2 від 27.10.2022 року.

Стягнути на користь Приватного агропромислового підприємства "Топільче" понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 січня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне агропромислове підприємство "Топільче" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Кінець, 81,с. Глещава,Тернопільський район, Тернопільська область,48136 код ЄДРПОУ/РНОКПП 31103809);

відповідач:

- Тернопільська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576).

Головуючий суддя Подлісна І.М.