Справа № 160/9632/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 160/9632/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року в адміністративній справі №160/9632/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС-СЕРВІС» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРІУС-СЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «СІРІУС-СЕРВІС») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі відповідач, митниця), в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: №UA100070/2021/000183/2 від 19.05.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2021/00224; №UA100070/2021/000187/2 від 21.05.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2021/00228; №UA100070/2021/000190/2 від 24.05.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2021/00232; №UA100070/2021/000192/2 від 24.05.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2021/00234; №UA100070/2021/000193/2 від 24.05.2021р. з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2021/00235.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправними та скасував рішення Київської міської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів: № UA100070/2021/000183/2 від 19.05.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2021/00224; № UA100070/2021/000187/2 від 21.05.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2021/00228; № UA100070/2021/000190/2 від 24.05.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2021/00232; № UA100070/2021/000192/2 від 24.05.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2021/00234; № UA100070/2021/000193/2 від 24.05.2021р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100070/2021/00235; стягнув з Київської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " СІРІУС-СЕРВІС" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 15044,54 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості, серед іншого, було встановлено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012р. № 4495-VI (далі - МКУ), містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення. Отже, митниці не надано документально підтверджених відомостей, що піддаються обчисленню, які підтверджують включення до заявленої ціни товару витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення. Тобто, ціна товару (без додавання супутніх витрат) залишається невідомою, що позбавляє митницю можливості впевнитися у дійсній вартості товару та перевірити факт і повноту включення до ціни товару усіх витрат, що є складовими митної вартості.

Надана декларантом комерційна пропозиція є копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже, не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто, даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості, на що не було приділено уваги судом при вирішенні даного питання.

Надані позивачем висновки Дніпропетровської ТПП прийнято до уваги митницею, але вони не підтверджують заявлену митну вартість, оскільки в наведених експертом Джерелах з мережі Інтернет зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища, ніж вартість оцінюваного товару. Додатково надані висновки не може бути підставою для підтвердження митної вартості із урахуванням наступних норм чинного законодавства.

Щодо висновків митного органу про інформацію, на якій базуються експертні висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати України №ГО-784 від 19.05.2021р., №ГО-801 від 21.05.2021р., МГО-806 від 24.05.2021р., МГО-810 від 24.05.2021р., №ГО-809 від 24.05.2021р., то суд зазначає, що вони ґрунтуються на об`єктивних даних, дослідження проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а, відтак, митним органом безпідставно поставлено під сумнів надані декларантом висновки фахівця в цій галузі.

Судом при оцінці експертних висновків не враховано вимог ч. 1 ст. 14 Закону України «Про торгово- промислові палати України», за якою Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідності п. 1 ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Отже, судом не надано належної оцінки вказаним висновкам Дніпропетровської торгово-промислової палати України у відповідності з наведеними нормами матеріального права та помилково не взято до уваги наведені митницею зауваження до них.

Отже, митний орган правомірно застосував резервний метод при визначенні митної вартості товарів, адже декларантом не надано всіх запитуваних документів, в наданих документах відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Оскаржувані рішення містять усю необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 55 МКУ та п. 2.1 глави II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Мінфіну № 598 від 24.05.2012р., зареєстрованим у Мінюсті 01.06.2012р. за № 883/21195, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості", вказано обставини, підстави винесення рішення, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту), які складові митної вартості є непідтвердженими, рівень митної вартості згідно джерела інформації та ін.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

26.12.2020р. між ТОВ "СІРІУС-СЕРВІС" (Покупець) та іноземною компанією VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт за №2612/20.

Згідно з умовами цього Контракту (пункти 1-6, п. 12), Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені Контрактом.

Найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного Контракту. Ціна Контракту встановлюється в доларах США.

Покупець купує товар у кількості та за ціною, вказаною в рахунку-фактурі (інвойсі). Якщо інше не передбачено інвойсом, ціна товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати, оплата передбачена яких за умовами поставки СРТ (м.Одеса, Україна) в редакції Інкотермс-2010.

Ціна Контракту визначається загальною вартістю товару відповідно до рахунків -фактур (інвойсів), що є невід`ємною частиною цього Контракту.

Валютою платежу за цим контрактом є долар США.

Сторони домовилися, що страхування вантажу за цим контрактом не здійснюється.

Якщо інше окремо не погоджено сторонами, поставка товару здійснюється партіями, які узгоджуються з Покупцем у рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну окрему партію товару.

Умовами поставки є: СРТ-Одеса (Інкотермс 2010). Умови поставки можуть бути змінені, та вказані в рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі). Датою відвантаження товару вважається дата транспортного документа (CMR, TIR та інші). Датою поставки товару вважається дата оформлення митної декларації. Продавець має право поставляти товар особисто або доручати відвантаження третім особам. Покупець зобов`язаний прийняти поставку від будь-якого з вантажовідправників, запропонованих Продавцем. Оплата повинна здійснюватися безготівковим розрахунком на валютний рахунок Продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку Покупця з відстрочкою платежу 90 днів з дати поставки. Умови оплати товару можуть бути змінені за згодою сторін та вказуються у рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну окрему партію товару відповідно. Якість товару має повністю відповідати чинним стандартам країни-імпортера і засвідчуватися документами, виданими компетентними організаціями країни походження. Товар повинен бути належним чином упакований, запечатаний і промаркований з метою його ідентифікації та безпеки в процесі транспортування, навантаження і/або зберігання. Упаковка повинна забезпечувати повне збереження товару і охороняти його від псування при транспортуванні усіма видами транспорту. Маркування товарів здійснюється його виробником. Тара є безповоротною. Цей Контракт складено у двох примірниках українською та англійською мовами по одному для кожної Сторони. У разі розбіжностей між українською і англійською версіями Контракту, перевагу матиме версія українською мовою. Цей Контракт набуває чинності після його підписання та вважається дійсним до 31.12.2021 року.

Укладаючи вказаний Контракт, сторони передбачили можливість визначення умов поставки за згодою сторін в інвойсах на кожну партію товару відповідно.

У відповідності до інвойсів, копії яких наявні в матеріалах справи, у травні 2021 року за наведеним Контрактом на адресу позивача, на умовах поставки СРТ-Одеса, надійшли товари, назва якого, кількість, ціна та інші умови обумовлено сторонами в товаросупроводжуючих документах до вищезазначеного Контракту:

- на суму 31 983,16 доларів США - відповідно до Invoice №VT160511730/21 від 16.03.2021р. та інших супроводжуючих документів, які Позивач 19.05.2021р. подав Відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA100070/2021/321483 з метою здійснення митного оформлення товару;

-на суму 20 499,86 доларів США - відповідно до Invoice №VT160511728/21 від 02.04.2021р. та інших супроводжуючих документів, які Позивач 21.05.2021р. подав Відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA100070/2021/321685 з метою здійснення митного оформлення товару;

- на суму 31 476,00 доларів США - відповідно до Invoice №VT 160511734/21 від 09.04.2021р. та інших супроводжуючих документів, які Позивач 24.05.2021р. подав Відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA 100070/2021/321867 з метою здійснення митного оформлення товару;

- на суму 26 615,24 доларів США - відповідно до Invoice №VT160847405/21 від 31.03.2021р. та інших супроводжуючих документів, які Позивач 24.05.2021р. подав Відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA100070/2021/321873 з метою здійснення митного оформлення товару;

- на суму 31 112,00 доларів США - відповідно до Invoice №VT160511735/21 від 09.04.2021р. та інших супроводжуючих документів, які Позивач 24.05.2021р. подав Відповідачу разом з електронною митною декларацією №UA100070/2021/321865 з метою здійснення митного оформлення товару.

Під час декларування вказаного товару, відповідно до вищенаведених ЕМД загальна вартість товару визначена декларантом (ТОВ "СІРІУС-СЕРВІС") за основним методом, а саме: за ціною, що передбачена договором.

Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем також надані відповідачу документи, що заявлені у митних деклараціях, а саме:

1) разом із ЕМД №UA100070/2021/321483 від 19.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100070/2021/000183/2 від 19.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3946, номер якої наведено у гр.7 ВМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 160511730/21 від 16.03.2021 (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511730/21 від 16.03.2021 (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №SXE21030357 від 17.03.2021 (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16498 від 17.05.2021 (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT 160511730/21 від 16.03.2021 (код документу 0862); висновок експерта №ГО-784 від 19.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 16.03.2021 (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020 (код документу m 4100); лист №1905/1 від 19.05.2021 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

2) разом із ЕМД №UA100070/2021/321685 від 21.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100070/2021/000187/2 від 21.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3959, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT160511728/21 від 02.04.2021 (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511728/21 від 02.04.2021 (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №NUWODE2104035 від 07.04.2021 (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16506 від 17.05.2021 (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT160511728/21 від 02.04.2021 (код документу 0862); висновок експерта №ГО-801 від 21.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 02.04.2021 (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020 (код документу m 4100); лист №2105/1 від 21.05.2021 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

3) разом із ЕМД №UA100070/2021/321867 від 24.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби MUAl 00070/2021/000190/2 від 24.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3967, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 160511734/21 від 09.04.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511734/21 від 09.04.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №NUW0DE2104098 від 14.04.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16607 від 22.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT160511734/21 від 09.04.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-806 від 24.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 09.04.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); додаткову угоду №1 до контракту №2612/20 (код документу 4103); лист №2405/4 від 24.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

4) разом із №UA100070/2021/321873 від 24.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100070/2021/000192/2 від 24.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3970, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 160847405/21-cor від 31.03.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160847405/21 від 31.03.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №МЕ від 31.03.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №9624 від 22.05.2021р. (код документу 0730); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №0052 від 22.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT160847405/21 від 31.03.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-810 від 24.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 31.03.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); додаткову угоду №1 до контракту №2612/20 (код документу 4103); лист від 31.03.2021р. (код документу 9000); лист №2405/5 від 24.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

5) разом із ЕМД №UA100070/2021/321865 від 24.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби№UA100070/2021/000193/2 від 24.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3965, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 16051 1735/21 від 09.04.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511735/21 від 09.04.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №NUW0DE2104097 від 14.04.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16606 від 22.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT 160511735/21 від 09.04.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-809 від 24.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 09.04.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); додаткову угоду № 1 до контракту 2612/20 (код документу 4103); лист №2405/2 від 24.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000).

Факт подання декларантом перелічених документів підтверджується відповідними скріншотами з екрану, якими засвідчений перелік документів, поданих декларантом по системі електронного декларування MD-Declaration протягом законодавчо встановлених термінів.

Дані, наведені у вищезазначених документах, не суперечать висновкам експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати України №ГО-784 від 19.05.2021р., №ГО-801 від 21.05.2021р., №ГО-806 від 24.05.2021р., №ГО-810 від 24.05.2021р., №ГО-809 від 24.05.2021р. відповідно до яких дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки СРТ-Одеса.

Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом вивчено документи, подані декларантом для здійснення митного оформлення та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з тим, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із використанням умов договору (угоди, контракту); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

На вимогу відповідача декларантом надані повідомлення про відсутність можливості подання інших додаткових документів.

За наявності зазначеної відповіді та відповідно до приписів ч.6 ст.54 Митного кодексу України, Київською митницею Держмитслужби складено картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA100070/2021/00224, №UA100070/2021/00228, №UA100070/2021/00232, №UA100070/2021/00234, №UA100070/2021/00235 та прийняті рішення про коригування митної вартості товарів відповідно до статті 64 Митного кодексу України №UA100070/2021/000183/2 від 19.05.2021р., №UA100070/2021/000187/2 від 21.05.2021р., №UA100070/2021/000190/2 від 24.05.2021р., №UA100070/2021/000192/2 від 24.05.2021р., №UA100070/2021/000193/2 від 24.05.2021р.

Стосовно виявлених відповідачем розбіжностей у наданих ТОВ "СІРІУС-СЕРВІС" документах митний орган зазначив, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення;

2) надана декларантом комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто, даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості;

3) висновок Дніпропетровської ТПП (дата та номер висновку) прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару.

Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості товарів у повному обсязі. Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості товарів за вищими рівнями митної вартості.

В якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав наступні митні декларації (далі МД):

1) рішення №UA100070/2021/000183/2: митні декларації від 13.03.2021р. №UA500020/2021/009156 (з розрахунку 2,43 дол. США за кг) - товар №1; від 09.03.2021р. №UA500020/2021/008093 (з розрахунку 4,02 дол. США за кг) - товар №2;

2) рішення №UA100070/2021/000187/2: митна декларація від 15.03.2021р. № UA500020/2021/008997 (з розрахунку 4,07 дол. США за кг) - товар №1;

3) рішення №UA100070/2021/000190/2: митна декларація від 20.05.2021р. № UA110050/2021/4806 (з розрахунку 3,52 дол. СІЛА за кг) - товар №1;

4) рішення №UА100070/2021/000192/2: митні декларації від 10.05.2021р. № UА500150/2021/005073 (з розрахунку 4,02 дол. США за кг) - шов. №1; від 18.05.2021р. №UА500020/2021/017209 (з розрахунку 4,02 дол. США за кг) - тов. №2; від 10.05.2021р. №UА500150/2021/00507З (з розрахунку 4.02 дол. США за кг) - тов. №3; від 01.05.2021р. №UА500490/2021/005941 (з розрахунку 4,08 дол. США за кг) товар №4;

5) рішення №UА100070/2021/000193/2: митна декларація від 20.05.2021р. №UА10050/2021/4806 (з розрахунку 3,52 дол. США за кг) - товар №1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням порушено права позивача у зв`язку із недотриманням відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо методики встановлення митної вартості товару, що призвело до незаконного завищення його вартості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1 ст.50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 4 статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За приписами частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 7 статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із приписами ч. 1 і ч. 2 ст. 382 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України. Форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право" та іншими законами.

Законом України Про зовнішньоекономічну діяльність №959-XII від 16.04.1991р. передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

За правилами частини 1 статті 260 Митного кодексу України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року (справа №820/2474/16) та у постановах від 31.03.2015р. (справа №21-127а15) та 02.06.2015р. (справа №21-498а15) Верховний Суд України, зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК Верховний Суд зробив у ряді постанов від 27.03.2020р. у справі №540/2605/18, від 06.05.2020р. у справі №140/1713/19, від 25.11.2020р. у справі №1.380.2019.001657, від 17.01.2022р у справі №520/2000/19), від 26.06.2018р. у справі № 814/1996/15, від 19.06.2018р. у справі № 826/6346/16, від 24 грудня 2020 року у справі № 804/562/16, від 20.03.2020р. у справі №480/4423/18 (провадження №К/9901/19899/19), від 09 вересня 2022 року у справі № 820/2004/17.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Отже, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем до митної декларації додатково надано підтверджуючи документи, а саме:

- із ЕМД №UA100070/2021/321483 від 19.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100070/2021/000183/2 від 19.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3946, номер якої наведено у гр.7 ВМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 160511730/21 від 16.03.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511730/21 від 16.03.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №SXE21030357 від 17.03.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16498 від 17.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT 160511730/21 від 16.03.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-784 від 19.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 16.03.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); лист №1905/1 від 19.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

- із ЕМД №UA100070/2021/321685 від 21.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100070/2021/000187/2 від 21.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3959, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT160511728/21 від 02.04.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511728/21 від 02.04.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №NUWODE2104035 від 07.04.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16506 від 17.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT160511728/21 від 02.04.2021 (код документу 0862); висновок експерта №ГО-801 від 21.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 02.04.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); лист №2105/1 від 21.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

-із ЕМД №UA100070/2021/321867 від 24.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби MUAl 00070/2021/000190/2 від 24.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3967, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 160511734/21 від 09.04.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511734/21 від 09.04.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №NUW0DE2104098 від 14.04.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16607 від 22.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT160511734/21 від 09.04.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-806 від 24.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 09.04.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); додаткову угоду №1 до контракту №2612/20 (код документу 4103); лист №2405/4 від 24.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

-із №UA100070/2021/321873 від 24.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби №UA100070/2021/000192/2 від 24.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3970, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 160847405/21-cor від 31.03.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160847405/21 від 31.03.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №МЕ від 31.03.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №9624 від 22.05.2021р. (код документу 0730); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №0052 від 22.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT160847405/21 від 31.03.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-810 від 24.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 31.03.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); додаткову угоду №1 до контракту №2612/20 (код документу 4103); лист від 31.03.2021р. (код документу 9000); лист №2405/5 від 24.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000);

-із ЕМД №UA100070/2021/321865 від 24.05.2021р. (відповідно до рішення Київської митниці Держмитслужби№UA100070/2021/000193/2 від 24.05.2021 року) подано: декларацію митної вартості за №3965, номер якої наведено у гр.7 ЕМД; пакувальний лист PACKING LIST №VT 16051 1735/21 від 09.04.2021р. (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №VT160511735/21 від 09.04.2021р. (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №NUW0DE2104097 від 14.04.2021р. (код документу 0705); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №16606 від 22.05.2021р. (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №VT 160511735/21 від 09.04.2021р. (код документу 0862); висновок експерта №ГО-809 від 24.05.2021р. Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER б/н від 09.04.2021р. (код документу 3022); контракт №2612/20 від 26.12.2020р. (код документу m 4100); додаткову угоду № 1 до контракту 2612/20 (код документу 4103); лист №2405/2 від 24.05.2021р. про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (код документу 9000).

Висновкам експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати України №ГО-784 від 19.05.2021р., №ГО-801 від 21.05.2021р., №ГО-806 від 24.05.2021р., №ГО-810 від 24.05.2021р., №ГО-809 від 24.05.2021р. відповідно до яких дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки СРТ-Одеса.

Згідно із приписами ч. 1 і ч. 2 ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати України", саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловою палатою в межах її повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, жоден з пред`явлених позивачем документів не містить розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару або ознак підробки документів, що б могли надати митному органу підстави висновку про невірне визначення позивачем митної вартості.

Отже, зважаючи на встановлені на підставі оцінки доказів, яка відповідає нормам статті 90 КАС, обставини у справі щодо переліку та змісту документів, які позивач надав для митного оформлення, висновок суду першої інстанцій, що подані декларантом позивача разом з митними деклараціями документи були достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості за основним методом (за ціною контракту), а наведена в них інформація щодо митної вартості та її складових не містила розбіжностей і в сукупності не викликали сумнів щодо достовірності наданої інформації про ціну товару та інші складові митної вартості, відповідає обставинам у справі.

В оскаржуваному рішенні не визначено встановлення під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості, тому належними є висновки судів щодо того, що позивачем були надані митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 12 липня 2022 року у справі № 814/2172/16, від 18 листопада 2022 року у справі № 815/532/17

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відхилення доводів відповідача, що в поданих документах містяться розбіжності, а подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарі та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачено або підлягає сплаті за ці товари, а саме декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні. Відповідач посилається те, що позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення.

Стосовно витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення.

Відповідно до Інкотермс-2010 СРТ ("Фрахт/перевезення оплачене до") означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Отже, поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення, витрати на забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Таким чином, погоджуючи обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару та фрахт або транспортні витрати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 160/1329/19, № 813/1229/16, № 814/4204/15 та № 1.380.2019.001344.

Крім цього, за умовами Контракту: п.1 Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені Контрактом. Найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного Контракту.

Відповідно до п.2 ціна Контракту встановлюється в доларах США. Покупець купує товар у кількості та за ціною, вказаною в рахунку-фактурі (інвойсі). Якщо інше не передбачено Інвойсом, ціна Товару за цим Контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати, оплата передбачена яких за умовами поставки СРТ (м.Одеса, Україна) в редакції Інкотермс-2010.

Згідно з інвойсами, що містяться в матеріалах справи, за наведеним Контрактом на адресу позивача надійшли товари, на умовах поставки СРТ-Одеса, СРТ-Чорноморськ.

Отже, умовами контрактів визначено, що ціна товару включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), та інші витрати, оплата передбачена яких умовами поставки СРТ в редакції Інкотермс-2010.

Тобто, відповідно до умов контрактів позивача вартість тари, пакування, завантаження та вивантаження входить до вартості товару.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Із наведеної засади випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми викладення та укладення угод.

Положення контрактів, які подавався декларантом позивача при розмитненні товарів, залишилися поза увагою митного органу, що призвело до неправомірного витребування митним органом додаткових документів.

Також, в силу приписів розділу ІІІ Правила заповнення декларації митної вартості затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Відтак, визначений у вказаному вище Порядку перелік документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не є вичерпним, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів спростування умов постави СРТ та інших доказів, які б свідчили, що позивач поніс додаткові витрати з транспортування товару до місця призначення.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості (ДМВ), затверджених наказом Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012р. за №984/21296, у гр. 20 підлягають відображенню витрати на транспортування до місця доставки, у гр. 21 підлягають відображенню витрати навантаження, вивантаження та обробку товарів - тільки якщо всі ці витрати (транспортування, навантаження, вивантаження) відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(a) ДМВ).

Відомості графи 20 кожної з поданих до митного органу декларацій митної вартості до ЕМД витрати на транспортування до місця доставки по товару №№, як і відомості графи 21 витрати на навантаження, вивантаження та обробку №№ містять числове позначення: 0,00 грн.

Отже, відсутність числових даних у графах 20 і 21 ДМВ позивача додатково свідчить про те, що відповідні витрати враховані Постачальником саме у ціні товару.

Стосовно комерційної пропозиції.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Вказаною нормою визначена свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних відносин, у тому числі і свобода форми комерційної пропозиції.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності, митним органам заборонено втручатись у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги комерційну пропозицію з мотивів її недопустимості, у зв`язку з наявністю чи відсутністю в ній певних відомостей.

Комерційна пропозиція, у сукупності з іншими доказами у справі, є додатковим доказом правильності визначення митної вартості товару за ціною Договору, оскільки в ній зазначена ціна, на підставі якої Постачальником запропоновано позивачу придбати відповідний товар.

Отже, зауваження відповідача, що надана комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, є безпідставними, оскільки комерційна пропозиція не є документом, на підставі якого визначаються складові митної вартості товару.

Крім того, комерційна пропозиція за своєю суттю це документ, в якому чітко сформульовані умови потенційного співробітництва, його переваги та очікуваний результат, проте чинним законодавством не визначено ні форму, ні зміст, яким має відповідати комерційна пропозиція, а тому доводи митного органу, що така пропозиція не може відповідати відомостям інвойсу, та не відображає дійсну вартість товару, є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Стосовно висновку ТПП.

Надані декларантом висновки експерта Дніпропетровської ТПП №ГО-784 від 19.05.2021р., №ГО-801 від 21.05.2021р., №ГО-806 від 24.05.2021р., №ГО-810 від 24.05.2021р., №ГО-809 від 24.05.2021р. складені з урахуванням інформації, розміщеної на інтернет-ресурсах www.alibaba.com, що є міжнародною он-лайн платформою електронної комерції.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» саме торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних осіб експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 зазначеного Закону методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

У разі сумніву у відповідному експертному висновку митний орган мав право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»), однак таке своє право не реалізував.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, у сукупності з іншими наданими документами висновок Дніпропетровської ТПП підтверджує задекларовану митну вартість імпортованих товарів.

Також суд зазначає, що зважаючи на зміст п.2.2 Умов користування даним ресурсом, для отримання доступу та користування Службами даної платформи вимагається реєстрація відповідної особи в якості учасника Сайтів ресурсу.

Повний текст Умов користування розміщений за електронною адресою: https://rule.alibaba.com/rule/detail/2041.htm?spm=a2700.details.footer.38.25913cd3UjiOQa.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, у користувача ресурсу є можливість ідентифікувати зареєстровану компанію та сферу її діяльності, а також запропоновані нею цінові дані, розміщені на сайті.

Вищезазначені висновки експерта містять висновки про ринкову вартість конкретних товарів за 1 штуку. Відповідні дослідження проводилися експертом в галузі визначення ринкової вартості товарів, при цьому позивачем були надані усі документи, що витребувалися експертом з метою визначення ринкової вартості товарів.

Вартість за одиницю кожного найменування товару, яку визначав експерт, повністю співпадає з його вартістю, зазначеною у кожному з інвойсів до відповідної партії товару, наданого до митного оформлення. Згідно з приписами частини першої статті 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VI, під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб`єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.

Статтею 6 Указу Президента України "Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів" за № 475/94 від 25.08.1994р. встановлено, що при здійсненні суб`єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.

Так у кожному висновок експерта Дніпропетровської ТПП проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту, використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, Міжнародний стандарт оцінки (2003р., 6 видання), та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з мережі Інтернет.

Тобто висновки експерта ґрунтуються на об`єктивних даних, дослідження проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому митницею безпідставно поставлено під сумнів надані декларантом висновки фахівця в цій галузі. Дослідження проведені методом співставлення саме дійсних цін на товар у їх понятті, визначеному у статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду прешої інстанції, що у сукупності з іншими наданими документами кожен зазначений висновок Дніпропетровської ТПП в межах цієї справи підтверджує задекларовану митну вартість.

Верховним Судом з аналогічних правовідносин здійснено наступний правовий висновок, висловлений у постанові від 06.11.2018р. у справі №810/2593/15: Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами статті 11 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України), однак таке своє право не реалізувала.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що усі зазначені апелянтом суперечності та недоліки у поданих декларантом документах не впливають на визначення митної вартості декларованих товарів.

Таким чином, суд вважає, що у сукупності з іншими наданими документами кожен зазначений висновок Дніпропетровської ТПП в межах цієї справи підтверджує задекларовану митну вартість імпортованих товарів.

Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Отже, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали підстави для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребування додаткових документів.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, що документи, подані декларантом для здійснення митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що викликають сумніви у достовірності наданої інформації; витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого методу визначення митної вартості, ніж основний.

За викладених обставин, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що декларантом на підтвердження заявленого рівня митної вартості товару подані всі документи, передбачені ч.2 ст. 53 МКУ. Документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів давали змогу ідентифікувати товар та обчислити його вартість. Проте, митницею не доведено неможливість обчислення заявленої митної вартості за наданими документами та не обґрунтовано які саме обставини можуть підтвердити додатково витребувані документи. Посилання митниці на наявність розбіжностей у наданих до митного оформлення документах не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, апеляційна скарга не спростовує висновків суду першої інстанції.

Дводи касаційної скарги зводяться виключно до повторення доводів заперечення проти адміністративного позову, відзиву на апеляційну скаргу, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року в адміністративній справі №160/9632/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року в адміністративній справі №160/9632/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС-СЕРВІС» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко