Справа № 295/8542/22
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8542/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого - судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Конончук Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача Тавянської І.О.,

за участю представників відповідача Галицької-Плисак А.М., Юхимчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Богунському районному суді м. Житомир справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулася ОСОБА_1 з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. В обгрунтування позовних вимог вказала, що 03.08.2022 року провідним спеціалістом Богунського відділу у місті Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Зінченко Іриною Миколаївною було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЖТ № 001276, відповідно до якого 03.08.2022 р. о 16.00 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала без документів на право проживання в Україні та не здійснила виїзд з України після закінчення відповідного терміну перебування та втратила паспорт громадянина Росії.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2022 року начальником Богунського відділу у місті Житомирі УДМС у Житомирській області Іваницькою Лілією Вікторівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЖТ № 001259 відносно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , у якій зазначено, що 03.08.2022 р. о 16.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживала без документів на право проживання в Україні та не здійснила виїзд з України після закінчення відповідного терміне перебування та втратила паспорт громадянина Росії, чим порушила ч. 1.3 ст. З Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 2 Порядку, затвердженого ГІКМУ № 150 від 15.02.2012 р., відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100.00 грн.

Позивачка просила скасувати постанови начальника Богунського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Іваницької Л.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволені позовних вимог обгрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами.

Представники Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області заперечували проти задоволення позовних вимог обгрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані суду докази встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно паспорту російської федерації (паспорт виданий 02.11.2010 р. відділенням № 1 оуфмс росїї по белгородскій області у м. белгороді) являється громадянкою російської федерації. (а. с. 4-5).

Згідно відомостей АЦС «Аркан» прибула на територію України 20.10.2017 року.

За час перебування на території Україні громадянкою російської федерації ОСОБА_1 свій правовий статус як іноземки врегульовано не було.

Відповідно до частини першої статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, зокрема проживання без документів на право проживання в Україні, та ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постатейним аналізом Науково-практичного коментаря Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме статті 203 визначено, що: об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері міграції. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких діях:

1) порушенні іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після вїзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України;

2) недодержанні іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску через державний кордон України.

Обидва склади - формальні. Суб`єкт адміністративного проступку - особливий (іноземці та особи без громадянства).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Повноваження щодо накладення стягнення за порушення, передбачене ч.1 ст. 203 КУпАП, визначено згідно із вимогами ст. 222-2 КУпАП.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду та виїзду з України визначені Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 3773 іноземці в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

За приписами частини 3 статті 9 Закону № 3773 строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців на території України визначений статтею 4 Закону № 3773, відповідно до частини 16 якої, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно з п. п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

На час в`їзду позивача на територію України діяла Угода між Урядом України і урядом російської федерації про безвізові поїздки громадян України і російської федерації.

Отже, позивачка могла тимчасово перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів. Після спливу 90 днів перебування в Україні з урахуванням приписів статті 4 Закону № 3773 законне перебування на території України громадянина російської федерації можливе лише за наявності посвідки на тимчасове проживання або посвідки на постійне проживання. Іншого чинне законодавство не передбачає.

90-денний термін перебування позивачки в Україні закінчився 18 січня 2018 року, а тому станом на час її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП 03 серпня 2022 р. вона проживала на території України без документів на право проживання та не здійснила виїзд з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Відтак оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідачем прийнята в межах повноважень та у спосіб та порядок визначенні законодавством з врахуванням встановленого складу адміністративного правопорушення та є правомірною.

Доводи позивача про порушення її права на захист та права на перекладача, також є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення позивачем особистим підписом засвідчено, що такі права їй роз`яснені. Крім того, позивач особисто надала письмові пояснення під час розгляду справи 03.08.2022 р., проте жодних записів, що їй потрібен адвокат чи перекладач, позивач у поясненнях не зазначила.

Отже, позивачці при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та подальшому винесенні постанови були роз`яснені всі її права та надано можливість дати пояснення, чим позивачка і скористалася.

Суд критично відноситься до пояснень позивачки в частині неможливості своєчасно покинути територію України у зв`язку з захворюваннями.

Так, з аналізу наданих суду медичних документів було встановлено, що позивачка страждає на гіпертонічну хворобу, артеріальну гіпертензію, дисліпідемію але при цьому слід зауважити, що ряд документів без печаток і не підтверджують факту неможливості своєчасно покинути територію України після 18 січня 2018 р. так як жоден із них не містить обмежень та заборони пересування.

Керуючись вимогами Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р., ст. ст. 203, 222-2 КУпАП, ст. ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 288, 289 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про скасування постанови начальника Богунського відділу у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Іваницької Лілії Вікторівни про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн., відмовити.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.01.2023 р.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка