Справа № 380/13447/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року

справа №380/13447/22

провадження № П/380/13550/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження, без виклику сторін та проведення судового засідання) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати в період страхового стажу перебування ОСОБА_1 в академічній відпустці за станом здоров`я з 1 вересня 1974 року по 25 грудня 1974 року (за час навчання в Ленінградському державному інституті театру, музики та кінематографії).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка повідомила, що 14.01.2022 звернулася до органу ПФУ із заявою, просила провести перерахунок пенсії та зарахувати до страхового стажу 3 місяці 24 дні період перебування в академічній відпустці за станом здоров`я з 01.09.1974 по 25.12.1974 (під час безперервного навчання в Ленінградському державному інституті театру, музики та кінематографу). Відповідач листом від 31.01.2022 відмовив у зарахуванні цього стажу з тих підстав, що перебування в академічній відпустці не зараховується до страхового стажу. Позивачка зазначає, що відповідно до записів трудової книжки в період з 01.09.1974 по 24.12.1974 (3 місяці 24 дні) перебувала в академічній відпустці за станом здоров`я; вважає, що перебування на лікарняному до 4-х місяців зберігається безперервний трудовий стаж, тому орган ПФУ безпідставно не зарахував цей період до страхового стажу.

Суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначив таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

ГУ ПФУ у Львівській області копію ухвали про відкриття провадження у справі отримало 30.09.2022, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа. Відповідач відзиву на позов не подав, позовних вимог ОСОБА_1 , не спростував, про причини неподання відзиву суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Відповідно до трудової книжки позивачки від 14.08.1964 (а.с.11) ОСОБА_1 :

- 01.09.1971 зарахована студенткою на І курс економіки і організації театру театрального факультету Ленінградського державного інституту театру, музики і кінематографії (запис 17);

- 01.09.1974 надана академічна відпустка за станом здоров`я (запис 18);

- 25.12.1974 приступила до занять після академічної відпустки (запис 19);

- 30.06.1976 відрахована з інституту у зв`язку із закінченням навчання з правом захисту диплома на протязі трьох років (запис 22).

Відповідно до відомостей архівної довідки федеративного державного бюджетного освітнього закладу вищої освіти «Російський державний інститут сценічний мистецтв» (з 1961 по 1984 Ленінградський державний інститут театру, музики і кінематографії) №143/04 від 31.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- з 01.09.1971 зарахована на перший курс денного відділення театрознавчого факультету/спеціальність «Економіка і організація театральної справи», наказ №305 від 09.08.1971;

- з 01.09.1974 по 01.09.1975 ОСОБА_2 , студентці 4 курсу денного відділення театрознавчого факультету надана академічна відпустка по стану здоров`я, наказ №231 від 25.07.1974;

- з 25.12.1974 після академічної відпустки приступила до занять на 4-му курсі театрознавчого факультету, наказ №383 від 30.12.1974 (а.с.15).

ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 14.01.2022 про врахування до страхового стажу періоду перебування в академічній відпустці.

У відповідь ГУ ПФУ у Львівській області скерувало заявниці лист 1713-787/П-52/8-1300/22 (а.с. 10), відмовило у зарахуванні періоду перебування в академічній відпустці (перерві в навчанні) до страхового стажу, оскільки це не передбачено чинним законодавством. З посиланням на норми пункту «д» стаття 56 Закону №1788-XII орган ПФ зазначив, що до стажу роботи підлягає зарахуванню лише навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Так, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт д) частини третьої статті 56 Закону №1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 від 12.08.1993 (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1) (далі Порядок №22-1).

Документи, необхідні для перерахунку пенсії, наведені в розділі ІІ Порядку № 22-1. Згідно з абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1. Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При вирішенні цього спору суд керується такими мотивами:

відповідно до приписів частини першої статті 24 Закону №1058-IV, що набрав чинності з 01.01.2004, страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом першим частини четвертої цієї статті визначено, що періоди трудової діяльності особи та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (тобто до 01.01.2004), крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким «законодавством, що діяло раніше», серед іншого є Закон №1788-XII, що був введений в дію з 01.01.1992. Так, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах до 1 січня 2004 року (до дати набрання чинності Законом №1058-IV) прирівнювалося на підставі пункту д) частини третьої статті 56 Закону №1788-XII до видів трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Отже, період навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах до 01.01.2004 на підставі абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV зараховувався до страхового стажу. Після набрання чинності Законом №1058-IV (з 01.01.2004) ці положення втратили чинність, а в Україні запроваджено ведення персоніфікованого обліку та Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1 в 01.09.1971 поступила та в 30.06.1976 закінчила навчання на денному відділенні театрознавчого факультету/спеціальність «Економіка і організація театральної справи Ленінградського державного інституту театру, музики і кінематографії. Період її навчання переривався з 01.09.1974 по 25.12.1974, коли ОСОБА_1 перебувала в академічній відпустці (за станом здоров`я).

Орган ПФУ зарахував ОСОБА_1 до страхового стажу період її навчання у вищому навчальному закладі за винятком періоду перебування в академічній відпустці з 01.09.1974 по 25.12.1974.

Оцінюючи такі дії відповідача суд враховує таке:

відповідно до Закону України «Про вищу освіту», що діяв в період чинності Закону №1788-XII, особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть переривати навчання у зв`язку із обставинами, які унеможливлюють виконання навчального плану (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, навчанням чи стажуванням в освітніх і наукових установах іноземних держав тощо). Особам, які перервали навчання у вищих навчальних закладах, надається академічна відпустка. Аналогічно змісту визначення академічної відпустки містить і чинна редакція Закону України «Про вищу освіту».

Отже, надання академічної відпустки є документальним оформленням перерви у навчанні особи у вищому навчальному закладі у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання нею як здобувачем вищої освіти освітньої програми з поважних причин - за станом здоров`я, у зв`язку із призовом на військову службу тощо.

Закон №1788-XII визначає, що навчання у вищому навчальному закладі до 1 січня 2004 року зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Разом з тим, цей закон не передбачає зарахування до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, періоду перерви в навчанні у вищому навчальному закладі з поважних причин, що задокументований (оформлений) шляхом надання особі академічної відпустки. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність дій відповідача щодо відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її перебування в академічній відпустці з 01.09.1974 по 25.12.1974.

Суд відхиляє аргументи позивачки щодо тривалості її академічної відпустки (3 місяці 24 дні, менше 4 місяців) та сплати нею профспілкових внесків як такі, що не стосуються предмету доказування у цій справі. Незалежно від тривалості періоду перебування в академічній відпустці та сплати за цей період профспілкових внесків ОСОБА_1 в період з 01.09.1974 по 25.12.1974 не навчалася у вищому навчальному закладі, а отже не може претендувати на зарахування цього періоду до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, в розумінні Закону №1788-XII.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області є безпідставними, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка є особою з інвалідністю другої групи та на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, матеріали справи не містять доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, тому немає підстав для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 19-20,25-26,90,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляти.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.