Справа № 500/4131/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4131/22

09 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання з 17.10.2022 провести розрахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2022 року ОСОБА_1 (далі в тексті - позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі в тексті - ГУ ПФУ), в якій просила суд:

"Дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області визнати неправомірними щодо відмови мені у проведені розрахунку пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести розрахунок та виплачувати мені, ОСОБА_1 , пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 року з моменту звернення до відповідача за її призначенням - 17.10.2022 року".

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно з Законом України "Про державну службу", то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зроблене після настання віку, що дає їй право, не може розгладатись, як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні виплати в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Тож, відмова ГУ ПФУ у використанні при визначенні розміру пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року призначення є незаконною.

Заперечення ГУ ПФУ засновані на тому, що процедура призначення пенсії пов`язується з первинним зверненням за призначенням пенсії, тобто - вперше за одним з видів трудових пенсій (пенсійних виплат), у тому числі, пенсії за віком. У свою чергу, переведення з одного типу пенсійних виплат на інший, у тому числі, переведення в межах одного виду пенсії - за віком, що має місце у даному випадку, не змінює сутності такої процедури, як такої, що може бути ініційована після первинного (вперше) призначення одного з видів пенсії та по суті є продовженням виплати зміненої за кваліфікаційними ознаками пенсії на підставі, зокрема, матеріалів пенсійної справи, яка формується у період первинного призначення пенсії. Тобто, визначення «призначення пенсії» та «переведення» з одного виду пенсії на інший не є співставними та є різними правовими категоріями за підставами виникнення та наслідками реалізації. Визначення терміну «переведення» не може застосовуватись у значенні «первинного призначення» пенсії. Відтак, звернення позивачки фактично є заявою про переведення з одного типу пенсійних виплат на інший, про переведення в межах одного виду пенсії - за віком, а відтак Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає порушень у зв`язку з продовженням виплати позивачці зміненої за кваліфікаційними ознаками пенсії з урахуванням середнього заробітку застосованого відповідачем. Висновки позивачки щодо зворотного, з огляду на прямі та недвозначні норми згаданих вище Законів, є помилковими. Що ж стосується посилання позивача на положення частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", слід знову зазначити про помилковість такого посилання, оскільки вказана норма стосується випадків первинного призначення пенсії, а не переведення з одного типу пенсійних виплат на інший. При цьому, як вбачається з абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Обставини встановлені судом із посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 , є пенсіонером з 10.04.2006. Позивач отримувала пенсію за віком відповідно до вимог Закону України 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу». З 01.10.2017 призначено пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії за іншим Законом її розрахунок проведено без врахування показника середньої зарплати(доходу) в Україні за три роки перед зверненням, з якої сплачено страхові внески.

З огляду на це, 17.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ з вимогою про проведення розрахунку пенсії згідно із чинним законодавством.

Проте, листом за №3645-3821/М-02/8-1900/22 від 28.10.2022, який отримано 31.10.2022, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Відмова мотивована посиланням на відсутність підстав для застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019- 2021 роки, так як пенсія призначається не вперше.

Не погоджуючись із такими діями ГУ ПФУ позивачка звернулась до окружного адміністративного суду із даним позовом.

Зміст спірних правовідносин.

Спірним, в цій справі, є питання про те, чи повинен змінюватись показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії "за віком", призначеної відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" на пенсію "за віком" відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Норми права застосовані судом до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К),

де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно з пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

Мотивована оцінка аругментів учасників щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову.

Вирішуючи спір між сторонами суд застосовує правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, яка є релевантною із спірними правовідносинами в даній справі.

Визначаючись із мотивами сторін, суд зазначає наступне.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як установлено судом, ОСОБА_1 , з 10 квітня 2006 року отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Пенсія державного службовця є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.

З 01 жовтня 2017 року позивачку переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, позивачку з 01 жовтня 2017 року переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Отож, у справі, яка розглядається установлено, що позивачку з 01 жовтня 2017 року переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто зміни виду пенсії не відбулось.

Наведене, дає підстави суду ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 90, 241-246, 255, 292, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання з 17.10.2022 провести розрахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 січня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.