Справа № 712/8871/22
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/8871/22

Номер провадження № 2-а/712/11/23

09 січня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

за участі секретаря судового засідання Шевченко О. П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення. До суду позовна заява надійшла 25 жовтня 2022 року.

27 жовтня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху та надано позивачу строк у п`ять робочих днів із дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

10 листопада 2022 року позивач скерував до суду заяву про усунення недоліків, в якій залучив відповідачем Департамент патрульної поліції.

В обґрунтування позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 10 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення вказував на те, що ОСОБА_1 є директор ТОВ «Стукалівське», разом з іншими працівниками Товариства на службовому автомобілі Toyota д.н. НОМЕР_1 , 10.10.2022 близько 18 год. 00 хв. рухався по вулиці Сумгаїтській в місті Черкаси. Службовий автомобіль був зупинений сержантом поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Битяк Олександром Руслановичем. Сержант поліції ОСОБА_2 повідомив, що автомобіль начебто перевищив дозволену швидкість руху, і щодо водія буде складено протокол за статтею 122 КУпАП і попросив пред`явити йому документи.

Він заперечив сержанту поліції вказавши, що він не керував транспортним засобом, що зупинка транспортного засобу незаконна і безпідставна, оскільки здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, зокрема швидкості руху, може здійснюватися лише в місцях де встановлено дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». Оглянувши дорогу до найближчого перехрестя (початок вулиці Сумгаїтської) було виявлено, що дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» дійсно відсутній, на що сержант поліції зауважив, що він не зобов`язаний показувати де знаходиться знак 5.76 і що його дії, можуть бути оскаржені в судовому порядку.

В подальшому з`ясувалося, що при в`їзді в місто Черкаси по дамбі зі сторони села Благодатне дійсно встановлений знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», однак в порушення вимог ДСТУ4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» під знаком відсутня табличка 7.2.1., яка встановлює відстань дії знаку на дорозі.

Отже сержантом поліції були проігноровані законні вимоги щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Крім того, сержант поліції відмовився показати вимірювальний пристрій, який за його словами знаходився в патрульній машині, а фіксації швидкості проводилася «з рук».

В подальшому сержантом поліції його було повідомлено, що постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2022 по справі №707/547/22 позивача позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Він повідомив сержанта поліції, що постанову суду не отримував. Однак ним була проігнорована його позиція та складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6006502 від 10.10.2022 та накладено штраф у розмірі 20400 грн. на підставі частини 4 статті 126 КУпАП.

Вважає, що у сержанта поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 були відсутні законні підстави для зупинки його транспортного засобу, перевірки документів та складення постанови про накладення адміністративного стягнення і притягнення до адміністративної відповідальності.

Його представником адвокатом Булатецьким А.А. 19.10.2022 направлений адвокатський запит щодо витребування у відповідача відеозапису з місця події. Після його отримання може виникнути необхідність подати додаткові докази та пояснення.

14 листопада 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

09 грудня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву

15 грудня 2022 року представник відповідача Департамент патрульної поліції подав відзив на позов, в обґрунтування посилався на те, що 10.10.2022 в період часу з 07:00 год. по 19:00 год. поліцейський роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області ОСОБА_2 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки, відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», шляхом контролю швидкості руху в населеному пункті за допомогою дистанційного лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів «ТruСАМ» по вул. Сумгаїтська, 3 в м. Черкаси.

Близько 17:33 год. поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості «ТruСАМ» з серійним номером ТС008451 було зафіксовано, що водій, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser з д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 84 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 20 км/год., чим порушив п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, що, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», слугувало підставою для зупинки згаданого транспортного засобу.

Інспектор, згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», звертаючись до позивача, який перебув за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В ході перевірки пред`явлених позивачем документів за обліками Інформаційного порталу Національної поліції України було встановлено що позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2022.

Наведене вказувало на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В подальшому, Інспектор, у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві його права та обов`язки як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розглянувши справу, Інспектор, відповідно до ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, з врахуванням ч. 2 ст. 33, ст. 36, ст. 251, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕАР № 6006502 за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп.

Надалі Інспектор, згідно ст. 285 КУпАП, ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив йому копію.

Також, позивачеві було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що транспортним засобом він не керував. Наведене твердження не відповідає фактичним обставинам та спростовується відеозаписом з нагрудного портативного відеореєстратора, закріпленого на однострої Інспектора. Як вбачається з вказаного відеозапису, за кермом згаданого транспортного засобу перебуває саме позивач. При цьому слід зазначити, що позивачем навіть не висловлювалось тверджень що за кермом перебував не він, а інша особа.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на незаконність та безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням з огляду на те, що фіксація швидкості руху відбувалась не у місці встановлення дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». Доводи позивача щодо дозволеного місця проведення фіксації виключно у місці встановлення дорожнього знаку є хибними з огляду на наступне: Дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», у відповідності до Розділу 33 Правил дорожнього руху України - інформаційно-вказівний знак, який позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. При цьому, стаття 5 Розділу 33 ПДР України не містить жодних посилань на зону дії згаданого дорожнього знаку.

Крім того, твердження позивача щодо невідповідності дорожнього знаку 5.76, встановленого на в`їзді до м. Черкаси зі сторони черкаської греблі, через відсутність під ним таблички 7.2.1, яка встановлює відстань дії знаку на дорозі, є хибними з огляду на те, що пунктом 14.7.67 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», визначено, що для зазначення довжини ділянки дороги, на якій можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, знак 5.76 застосовують із табличкою 7.2.1. Дозволено довжину ділянки зазначати у нижній частині знака 5.76.

На обґрунтування позову позивач вказує на неправомірність винесення оскаржуваної постанови з огляду на те, що постанова суду, яким його позбавлено права керування, ним не отримувалась.

Відповідач не володіє та не може володіти інформацією щодо отримання/неотримання позивачем рішень суду, стороною у яких виступає він.

Поряд з цим, не інформованість позивача про рішення у справах, в яких він виступає стороною або особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про рішення, не можуть слугувати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Також необхідно звернути увагу на тому, що під час розгляду справи на місці, як представник інтересів позивача, перебував адвокат Булатецький Андрій Андрійович.

Як вбачається з інформації, доступної у вільному доступі, а саме з веб-ресурсу «Судова влада», під час розгляду апеляційної скарги на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18.04.2022 по справі № 707/547/22, яким позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, захисником позивача також виступав адвокат Булатецький Андрій Андрійович.

Відповідно до постанови Апеляційного суду Черкаської області від 29.07.2022, якою вищезгадане рішення суду першої інстанції залишено без змін, судове засідання по справі проводилось за участі адвоката Булатецького Андрія Андрійовича, як захисника позивача.

Таким чином, позивача був обізнаний з матеріалами справи № 707/547/22 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на 1 рік.

Підсумовуючи вищевикладене вважають твердження позивача у цій частині сумнівними та, водночас, такими що не можуть слугувати підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6006502.

Ухвалою суду від 09.01.2023р. задоволено клопотання позивача від 01 грудня 2022 року про долучення доказів до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи № 712/8871/22, приходить до такого.

Згідно постанови серії ЕАР № 6006502 від 10.10.2022 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 статті 126 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягало в тому, що 10.10.2022 17:32:03 м. Черкаси, вул. Сумгаїтська водій керуючи ТЗ у населеному пункті м. Черкаси по вул.. Сумгаїтська, 3 був зупинений за перевищення швидкості та при перевірці документів було виявлено, що водій позбавлений права керування ТЗ по рішенню Черкаського районного суду 2332/46 від 18.04.2022 р. чим порушив п. 2.1.а.ПДР керування ТЗ особою позбавленою права керування ТЗ.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до стаття 53 Закону №3353-XII юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідності до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Положеннями абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пп. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Підстави для перевірки документів особи визначені також у ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача став висновок поліцейського про можливе перевищення швидкості понад 20 км/год швидкість руху в населеному пункті 84 км/год в порушення п.12.9 б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил ПДР

Пункт 2.1. «а» ПДР України визначає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В позовній заяві позивач зазначає, що після зупинки вказував, що не керував транспортним засобом та зупинка безпідставна та незаконна, оскільки фіксація швидкості руху поліцейським здійснювалась не у зоні дії знака 5.76 ПДР України. Фіксація швидкості проводилась «з рук». Даний знак встановлений не у відповідності до вимог без зазначення таблички 7.2.1 (зона дії)., а також те, що не отримував постанови про позбавлення права керування транспортним засобом.

Разом з тим, доводи позивача, що перевірка швидкості повинна відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідними знаком, що здійснюється відеофіксація (дорожній знак 5.70 ПДР України), так як це визначено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а також надані ним докази, в тому числі відеозапис з фіксацією місця події та розташування дорожніх знаків, суд вважає такими, що не обґрунтовують незаконність зупинки транспортного засобу, виходячи з такого.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Зі змісту відзиву вбачається, що швидкість руху здійснювалася приладом «TruCAM ІІ» ТС 008451 по вул. Сумгаїтська, 3 в м. Черкаси. На підтвердження факту перевищення швидкості руху у населеному пункті понад 20 км./год відповідачем до відзиву на позовну заяву надано схематичне зображення дорожніх знаків 5.45, 5.76, фотокопії з приладу «TruCAM ІІ» ТС 008451 та відеофайл процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Приписи ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" надають право працівникам поліції використовувати інформацію отриману за допомогою приладів які працюють в автоматичному та неавтоматичному режимах, з виявлення та/або фіксації правопорушень, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, зокрема дотримання в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» швидкісного режиму, визначеного п. 12.4 ПДР України.

Крім того, Правила дорожнього руху містять знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху". Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Проте, такий знак розміщують для попередження здійснення автоматичної фіксації дорожнього руху. Разом з тим, лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про доведеність відповідачем доданими до відзиву доказами щодо наявності у інспектора поліції підстав для висновку щодо руху автомобіля Toyota Land Cruiser з д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з перевищенням дозволеної швидкості в межах населеного пункту м. Черкаси.

Отже, інспектор мав достатні підстави для висновку про порушення позивачем ПДР України та для зупинення транспортного засобу позивача і перевірки документів.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення документів за умови існування достатніх підстав вважати, що особа вчинила правопорушення або має намір вчинити правопорушення, а не лише у разі встановлення факту вчинення правопорушення.

Позивач посилається на те, що на момент пред`явлення вказаною вимоги відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Натомість, у постановах від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 522/2280/16-а, від 19 червня 2019 року у справі № 711/4707/17 та інших Верховний Суд наголосив, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Доводи водія про те, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, Верховний Суд визнав такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Постановою Черкаського районного суду м. Черкаси від 18.04.2022 року у справі № 707/547/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Згідно ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Позивач у позовній заяві вказав про те, що під час розгляду справи ним надавалися пояснення з приводу необізнаності з рішенням суду про позбавлення його права керування транспортним засобом на один рік.

Вказані доводи суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, виходячи з наступного.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016р. у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 липня 2022 року у справі № 707/547/22 постанову Черкаського районного суду м. Черкаси від 18.04.2022 року у справі № 707/547/22 залишено без змін. При проведенні апеляційного розгляду на розгляді був присутній захисник ОСОБА_1 Булатецький А.А.

В ході судового розгляду справи також встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачем також залучався для надання правової допомоги адвокат Булатецький А.А., отже було забезпечено можливість для позивача ефективно реалізувати процесуальні права.

Доданим до відзиву відеозаписом зафіксовано процедуру розгляду справи відносно позивача, в ході якої позивач не вказував на те, що не він керував транспортним засобом. Також наданим відповідачем відеозаписом зафіксовано що на момент зупинки транспортного засобу за кермом перебував саме позивач, який після зупинки транспортного засобу вийшов зі сторони водійського сидіння. Спірна постанова містить відомості про технічний засіб, яким здійснено вказаний відеозапис.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що відповідачем доведена наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та правомірність винесення оскаржуваної постанови, тому позовна заява не підлягає до задоволення.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позову відсутні підстави для відшкодування за рахунок відповідача сплаченого позивачем при подачі позову судового збору в дохід держави в сумі 496 грн. 20 коп.,

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 09 січня 2023 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул.. Федора Ернста, 3)