Справа № ЗД/460/5/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 рокуЛьвівСправа № ЗД/460/5/22 пров. № А/857/15031/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши у в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року (суддя Поліщук О.В., ухвалену в м. Рівне) у справі № ЗД/460/5/22 за клопотанням ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2022 в суд першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання адміністративного позову, у якій заявник просить суд: забезпечити позов шляхом зупинення дії повідомлення Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання вих. № 2397/01-17 від 01.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Дану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконною, просить її скасувати та прийняти нову ухвалу про забезпечення позову, шляхом зупинення дії повідомлення Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання вих. № 2397/01-17 від 01.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що виходячи з предмета позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, та захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та доводи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції зробив висновок, що з огляду на недоведеність заявником існування обставин очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі у сфері публічно-правових відносин, відсутні визначені законом підстави для забезпечення позову.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Підставою звернення із заявою про забезпечення позову, на думку позивача, стали очевидні порушення законодавства при видачі повідомлення Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання вих. № 2397/01-17 від 01.10.2022 і загрози порушення її прав на користування житлом у майбутньому.

Судом встановлено, що Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради видано повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання вих. № 2397/01-17 від 01.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення.

Слід зазначити, що механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) визначається Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 далі - Порядок № 265), підпунктом 3 пункту 26 якого передбачено, що у день декларування/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або прийняття рішення про відмову орган реєстрації надсилає через єдину інформаційну систему МВС до реєстру територіальної громади за попереднім місцем проживання - повідомлення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи (за формою відповідно до додатка 1) у разі декларування місця проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі коли реєстр територіальної громади ведеться засобами власної інформаційно-комунікаційної системи органу реєстрації і повідомлення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи неможливо надіслати в електронній формі, таке повідомлення у день проведення реєстраційної дії надсилається відповідному органу реєстрації в паперовій формі.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, наявність ознак протиправності повідомлення Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання вих. № 2397/01-17 від 01.10.2022, дію якого бажає зупинити позивач, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності при розгляді адміністративної справи по суті.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сам по собі факт надіслання повідомлення, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке повідомлення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/14303/ 18, від 12 лютого 2020 року у справі № 640/17408/19 та від 27 лютого 2020 року у справі № 640/16242/19 зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Посилання апелянта на те, що у випадку не зупинення дії такого повідомлення наявна реальна загроза, позбавлення її права користування житлом за вказаною вище адресою, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки апелянтом не зазначено конкретно у яких діях зі сторони власників житлового приміщення буде полягати така загроза.

Також як вірно заначив суд першої інстанції, з аналізу довідки Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 22.12.2021 № 77606 разом з заявником у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована і проживає малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуном якої є позивач і щодо зняття з реєстрації дитини заявника у суду немає жодних відомостей.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що саме лише посилання в заяві про забезпечення позову про те, що без вжиття заходів забезпечення позову буде існувати загроза її правам та інтересам, які ґрунтуються на припущеннях заявника, не відповідає завданням інституту забезпечення позову та засадам адміністративного судочинства, тому такі доводи позивача при вирішенні заяви про забезпечення позову вірно не взято до уваги судом першої інстанції. Інститут забезпечення адміністративного позову є механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Відтак, враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що відсутні визначені законом підстави для забезпечення позову, а тому в задоволенні клопотання вірно відмовлено судом першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № ЗД/460/5/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга