Справа № 160/3945/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 січня 2023 року

м. Київ

справа №160/3945/22

адміністративне провадження № К/990/32177/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чабаненко Анни Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі № 160/3945/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними дії та бездіяльності, стягнення коштів в рахунок ненарахованої та невиплаченої частини заробітної плати та відшкодування матеріальної шкоди,-

УСТАНОВИВ:

18 листопада 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому просила дії відповідача, які полягають у застосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку з її публічною службою у період з 01 липня 2015 року по 22 жовтня 2021 року на посадах прокурора (а саме у період з 01 вересня 2014 року по 14 грудня 2015 року - на посаді старшого прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська; у період з 15 грудня 2015 року по 20 листопада 2017 року - на посаді прокурора відділу роботи з кадрами прокуратури Дніпропетровської області; у період з 20 листопада 2017 року по 22 жовтня 2021 року - на посаді прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 пункту 26 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VІ та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 - визнати протиправними; бездіяльність відповідача, яка полягає у незастосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку з її публічною службою у вище зазначених періодах і посадах в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 - визнати протиправною; бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 за час її публічної служби у вище вказаних періодах і посадах заробітної плати прокурора в загальному розмірі 2723873,91 грн., в тому числі: посадового окладу - 1442784,76 грн.; надбавки за вислугу років - 294947,72 грн.; надбавки за виконання особливо важної роботи - 986141,43 грн. - визнати протиправною; стягнути з відповідача на її користь в рахунок протиправно ненарахованої та невиплаченої заробітної плати за час її публічної служби у вищевказаних періодах та посадах та в рахунок відшкодування шкоди, завданої пункту 26 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VІ, який рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020 у справі №1-223/2018 (2840/18) визнаний неконституційним в частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування 2723873,91 грн., в тому числі: посадового окладу - 1442784,76 грн.; надбавки за вислугу років - 294947,72 грн.; надбавки за виконання особливо важної роботи - 986141,43 грн.; у випадку повного або часткового задоволення позовних вимог встановити судовий контроль за виконанням відповідного рішення суду та зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, скаржнику необхідно було надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням підтверджуючих доказів невиконання судом апеляційної інстанції приписів статті 251 КАС України.

Ухвалу Верховного Суду від 29 листопада 2022 року скаржник отримав 06 грудня 2022 року.

На виконання вимог цієї ухвали представником позивача засобами поштового зв`язку 13 грудня 2022 року надіслано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка надійшла до суду касаційної інстанції 19 грудня 2022 року.

В цій заяві адвокат Чабаненко Анна Леонідівна зазначає, що оскільки справа розглянута судом апеляційної інстанції саме у порядку письмового провадження, належним способом на надіслання позивачу цієї постанови відповідно до вимог чинного процесуального законодавства є саме надіслання в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення, а днем вручення копії постанови апеляційного суду є саме день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (або про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи).

Представником скаржника зазначено, що ані позивачкою, ані її представником не було отримано засобами поштового зв`язку копії постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №160/3945/22.

Насамкінець представник позивача наголошує, що у позивачки не існує і не може існувати будь-якого письмового чи електронного доказу, який міг би прямо свідчити про не направлення йому судом копії постанови апеляційного суду. Єдиним доказом, який може підтвердити те, що суд апеляційної інстанції не виконав свого обов?язку щодо направлення позивачу копії постанови суду, може бути відсутність поштової квитанції та повідомлення про вручення позивачці у матеріалах справи №160/3945/22, яка наразі відповідно до вимог статті 326 КАС України, повернута до суду першої інстанції.

Перевіривши доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Чабаненко Анни Леонідівни щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі № 160/3945/22 слід зазначити наступне.

Касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 12 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Питання щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вирішується судом касаційної інстанції на підставі поданої представником скаржника заяви про поновлення такого строку та наданим доказів, на підтвердження зазначених у заяві обставин.

Суд звертає увагу представника скаржника, що особа, яка заявляє відповідну заяву, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Для надання оцінки поважності причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, визначальним є з`ясування дати вручення скаржнику копії судового рішення.

Питання, пов`язані з врученням судового рішення, врегульовані частинами шостою, сьомою статті 251 КАС України, якими визначено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Водночас представник позивача наголошує, що ані вона, ані позивачка рішення суду апеляційної інстанції не отримали. Також в заяві стверджується, що не існує і не може існувати будь-яких доказів щодо не направлення судом апеляційної інстанції учасникам справи постанови.

Верховний Суд критично оцінює дане твердження, оскільки з`ясувати про надсилання або не надсилання судом апеляційної інстанції постанови від 22 вересня 2022 року у цій справі позивачці та/або її представнику можна було, наприклад, шляхом звернення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду з метою отримання відповіді щодо виконання або невиконання останнім вимог статті 251 КАС України, проте цих дій позивачкою та її представником не було вчинено, що свідчить про неналежне виконання процесуальних обов`язків щодо дотримання процесуальних строків.

Також слід наголосити, що відповідно до частини третьої статті 251 КАС України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Колегія суддів повторює, що відповідно до відповідно до пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Відповідно до пункту 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення.

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Таким чином, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 18 КАС України, єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до вимог процесуального законодавства (частина шоста статті 6 ГПК України, частина шоста статті 18 КАС України, частина шоста статті 14 ЦПК України) з початком функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки, а також особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Згідно з інформацією з Діловодства спеціалізованого суду у позивачки та у її представника - адвоката Чабаненко Анни Леонідівни наявний «Електронний кабінет».

Відомостей, що позивачка та її представник постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі № 160/3945/22 через підсистему «Електронний кабінет» не отримали, Судом не встановлено, а заявником не доведено.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави для визнавання поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та підстави для поновлення такого строку.

Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху щодо надання доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не виконано.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що представником позивачки не доведено невиконання судом апеляційної інстанції приписів статті 251 КАС України, що стало причиною пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 333 КАС України за наслідками розгляду заяви Чабаненко Анни Леонідівни щодо усунення недоліків касаційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Чабаненко Анни Леонідівни про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі № 160/3945/22.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чабаненко Анни Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі № 160/3945/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправними дії та бездіяльності, стягнення коштів в рахунок ненарахованої та невиплаченої частини заробітної плати та відшкодування матеріальної шкоди.

3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіН.А. Данилевич Н.В. Шевцова В.Е. Мацедонська