Справа № 280/3676/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2023 року м. Дніпросправа № 280/3676/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року (суддя Семененко М.О., повне судове рішення складено 14 липня 2022 року) в справі № 280/3676/22 за позовом Фермерського господарства «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна» (далі ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.») з урахуванням заяви від 21 червня 2022 року звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області), Державної податкової служби України (далі ДПС) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Донецькій області №912 від 31 січня 2022 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, прийняте ГУ ДПС у Донецькій області, зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість; визнання протиправним та скасування рішення №3492224/21310265 від 08 грудня 2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, прийняте ДПС, зобов`язання ДПС врахувати таблицю даних платника податку, що подана позивачем та врахована рішенням комісії від 16 серпня 2021 року №2989173/21310265.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року залучено до участі в справі як співвідповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Донецькій області №912 від 31 січня 2022 року про відповідність платника податку на додану вартість Фермерського господарства «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість; зобов`язано ГУ ДПС у Запорізькій області виключити Фермерське господарство «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; визнано протиправним та скасоване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України №3492224/21310265 від 08 грудня 2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість Фермерського господарства «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна»; зобов`язано ДПС України врахувати таблицю даних платника податку Фермерського господарства «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна», зареєстровану у контролюючому органі 13 серпня 2021 року за №.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ДПС у Запорізькій області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянтом зазначено, що підставою для внесення позивача до переліку ризикових платників податків слугувала інформація, отримана в межах алгоритму дій відповідного структурного підрозділу, щодо відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1165: платником податку та/або його контрагентами згідно з відомостями ЄРПН здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі.

На думку апелянта, висновки, наведені у рішенні про віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, є відображенням дій працівників контролюючих органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, та, відповідно, таке рішення не порушує прав позивача. Віднесення позивача до переліку ризикових платників не створює жодних перешкод для діяльності платника податків та інших юридичних наслідків. При цьому апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду. Зазначає про відсутність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту.

Вимога про виключення позивача з переліку ризикових платників податку не може бути задоволена, адже ці дії є виключною компетенцією контролюючого органу, а суд не може втручатися в дискреційні повноваження відповідача.

Позивачем не зазначено негативних наслідків для позивача, завданих спірним рішенням.

Зазначає, що підставою для неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість (далі ТПП) є наявність податкової інформації про здійснення платником ризикових операцій.

При цьому не врахування ТПП за рішенням контролюючого органу не позбавляє платника права повторної подачі ТПП з тими саме кодами згідно з УКТЗЕД, не звужує його права щодо можливості реєстрації ПН/РК в ЄРПН, не створює для платника будь-яких додаткових обмежень та не накладає додаткових обов`язків.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що комісією ГУ ДПС у Херсонській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 16 серпня 2021 року №2989173/21310265, відповідно до якого за результатами розгляду таблиці даних платника податку ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.», зареєстрованої у контролюючому органі 13 серпня 2021 року за №, прийнято рішення про її врахування.

Відповідно до пункту 19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165) комісією ДПС прийнято рішення від 08 грудня 2021 року №3492224/21310265 про неврахування таблиці даних платника податку ФГ «СФГ ОСОБА_1 », зареєстрованої у контролюючому органі 13 серпня 2021 року за №, врахованої згідно з рішенням комісії від 16 серпня 2021 року №2989173/21310265. В якості підстав для прийняття такого рішення зазначено: «наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій».

Крім того, комісією ГУ ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 31 січня 2022 року №912 про відповідність платника податку на додану вартість ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.» критеріям ризиковості платника податку (п. 8), а саме: «встановлено наявність ризикових операцій».

Врахувавши, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, а оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою «встановлено наявність ризикових операцій», в рішенні не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретну господарську операцію, яку контролюючий орган визначає як ризикову, та/або податкові накладні/розрахунки коригування платника, в яких були зафіксовані такі операції, відсутність доказів того, що позивач ознайомлений з відповідною податковою інформацією, яка подана до суду, та мав можливість послугуватись такою інформацією для формування правової поведінки при поданні інформації та копій документів щодо невідповідності платника податків критеріям ризиковості, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючим органом не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим визнав рішення від 31 січня 2022 року №912 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно рішення від 08 грудня 2021 №3492224/21310265 судом першої інстанції зазначено, що причиною неврахування ТПП стала наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.

Пославшись на те, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, а в оскаржуваному рішенні не зазначено, яка сама податкова інформація про здійснення позивачем ризикових операцій наявна в контролюючих органах, спірне рішення не містить ані посилань на господарську операцію, яка, на думку відповідача, є ризиковою, ані на підстави, за яких така операція визнана ризиковою, суд першої інстанції вказав на формальність прийнятого рішення

Крім того, судом першої інстанції враховано, що відповідне рішення прийнято комісією центрального рівня після того, яка таблиця даних платника податку була врахована рішенням комісії регіонального рівня від 16 серпня 2021 року №2989173/21310265, проте в порушення пункту 19 Порядку №1165, за яким комісія центрального рівня могла прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку лише за умови, коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, а ДПС не надано доказів надання позивачем недостовірної інформації, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення про неврахування ТПП є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.» перебуває на податковому обліку як платник податків в Головному управління ДПС у Запорізькій області, є платником податку на додану вартість.

Рішенням комісії регіонального рівня про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 912 від 31 січня 2022 року у зв`язку з відповідністю платника податку критеріям ризиковості платника податку за пунктом 8 («встановлено наявність ризикових операцій») встановлена відповідність ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.» критеріям ризиковості платника податку (а.с. 6зв. т.1).

Рішенням комісії центрального рівня про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 08 грудня 2021 року № 3492224/21310265 за результатами розгляду таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 13 серпня 2021 року за № , врахованої згідно з рішенням комісії від 16 серпня 2021 року № 2989173/21310265, прийнято рішення про її неврахування з підстави наявності в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій (а.с. 7 т.1).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

В силу пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року (далі - Порядок №569).

Зокрема, пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок № 1165).

За визначенням пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до пунктів 6 та 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, що оскаржується в цій справі, прийняте з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Додатком №1 до Порядку № 1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає такий критерій як наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 до Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

В оскарженому позивачем рішенні вказане поле заповнено та зазначено таке: «встановлено наявність ризикових операцій»

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, а суб`єкт владних повноважень контролюючий орган повинен навести у рішенні конкретні підстави (фактичні і юридичні), а також переконливі і зрозумілі мотиви його прийняття.

Оскаржене рішення не містять належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, в цьому рішенні не зазначена конкретна інформація, яка слугувала підставою для прийняття рішення, з посиланнями на відповідні документи.

За позицією контролюючого органу, згідно з наявною в інформаційних системах ДПС України податковою інформацією ФГ «СФГ ОСОБА_1 » за період з 01 січня 2021 року по 08 грудня 2021 року здійснює придбання товарно-матеріальних цінностей від продавців, які включені контролюючими органами до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку; підприємство придбає значні об`єми продуктів харчування без подальшої їх реалізації, що свідчить про ймовірність ризикових операцій.

Тобто, негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів.

Відповідачами належними доказами не підтверджено відсутність фактів придбання позивачем товарів (послуг) за ланцюгом постачання (підміна номенклатури придбаних та реалізованих товарів), а на підтвердження своєї позиції не надано використаної контролюючим органом податкової інформації, як й не надано будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, не надано доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику податків.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачами не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення комісії ГУ ДПС у Донецькій області від 31 січня 2022 року №912 про відповідність ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.» критеріям ризиковості платника податків є протиправним та обґрунтовано скасоване судом першої інстанції.

Доводи апелянта про відсутність підстав вважати, що цим рішенням порушено права позивача, а власне оскаржене рішення не створює для позивача будь-яких правових наслідків, суд визнає неприйнятними.

Додатком 4 до Порядку № 1165 встановлена форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз приведених вище норм чинного законодавства України дає підстави для висновку, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення комісії регіонального рівня може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Суд акцентує увагу на тому, що абзацом 14 пункту 6 Порядку № 1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Зазначене свідчить, що положеннями Порядку № 1165 передбачено право на оскарження рішення контролюючого органу щодо включення платника податків до переліку ризикових платників податку.

Суд не враховує приведені в апеляційній скарзі посилання на рішення Верховного Суду у подібних правовідносинах, адже Верховним Судом в приведених апелянтом постановах викладено правовий висновок стосовно питання віднесення платників податку на додану вартість до ризикових платників податку у період до набрання чинності Порядком № 1165.

Стосовно обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання виключити позивача з переліку ризикових платників податків є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказане рішення не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскарженого рішення, яке було предметом судового контролю у межах цієї справи.

Також суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України №3492224/21310265 від 08 грудня 2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.».

Пунктом 12 Порядку №1165 встановлено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (пункт 13 Порядку №1165).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1165 таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Відповідно до пунктів 15-17 Порядку №1165 таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

В оскарженому рішенні про неврахування ТПП зазначена така причина - наявність в контролюючих органах податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.

Суд в котрий раз підкреслює, що загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, а суб`єкт владних повноважень контролюючий орган повинен навести у рішенні конкретні підстави (фактичні і юридичні), а також переконливі і зрозумілі мотиви його прийняття.

Оскаржене рішення про неврахування ТПП не містять належної мотивації підстав та причин неврахування ТПП, в цьому рішенні не зазначена конкретна інформація, яка слугувала підставою для прийняття рішення, з посиланнями на відповідні документи.

Судом першої інстанції слушно звернуто увагу, що рішення №3492224/21310265 від 08 грудня 2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість ФГ «СФГ Нічепорук Р.М.» прийнято комісією центрального рівня після того, як таблиця даних платника податку була врахована рішенням комісії регіонального рівня від 16 серпня 2021 року №2989173/21310265, проте в порушення пункту 19 Порядку №1165, за яким комісія центрального рівня могла прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку лише за умови, коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації.

Проте ДПС не подано суду доказів надання позивачем недостовірної інформації, тому висновок суду першої інстанції дійшов про протиправність рішення про неврахування ТПП №3492224/21310265 від 08 грудня 2021 року є обґрунтованим.

Доводи апелянта стосовно того, що рішення про неврахування ТПП не порушує права платника податку, не звужує його прав щодо можливості реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН, таке рішення не створює для платника будь-яких додаткових обмежень та не накладає будь-яких обов`язків, не спростовують висновків суду першої інстанції про протиправність цього рішення, як й не спростовують таких висновків посилання на те, що окремі дефекти не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про його протиправність.

Суд вказує, що рішення про неврахування ТПП є рішенням суб`єкта владних повноважень та індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, тому має відповідати усім вимогам, які пред`являються до індивідуального акту, зокрема, рішення має бути обґрунтованим та вмотивованим, а не виконання суб`єктом владних повноважень таких вимог обумовлює висновок про протиправність такого рішення.

Крім того, рішення як індивідуальний акт може бути оскаржене в адміністративному та судовому порядку, що прямо передбачено формою рішення, відповідно, посилання апелянта на те, що рішенням не порушуються права позивача не враховуються судом.

Апелянтом не приведено доводів у спростування обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача в цій частині, тому судом не надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в контексті цих правовідносин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року в справі № 280/3676/22 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року в справі № 280/3676/22 за позовом Фермерського господарства «Селянсько-фермерське господарство Нічепорук Раїса Миколаївна» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 9 січня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 9 січня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко