Справа № 280/4560/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2023 року м. Дніпросправа № 280/4560/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року (суддя Прасов О.О., повний текст рішення складено 31.08.2022) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.03.2022 № 12 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дня звернення за пенсією.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.03.2022 за № 12 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 03.03.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 03.03.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2003 по 31.01.2011 (враховуючи відпрацювання ОСОБА_1 по Списку № 1 за період простою з 01.11.2008 по 30.06.2009 5 місяців 09 днів). В іншій частині позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційні скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначають, що у спірних правовідносинах має бути застосовано Закон № 1058- ІV, який прийнятий пізніше у часі та визначає інший вік для призначення пільгової пенсії, є чинним та не визнавався неконституційним. Також звертають увагу, що позивач не має достатнього пільгового стажу для призначення пенсії.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 після досягнення 45-річного віку звернулася 03.03.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Згідно з рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.03.2022 № 12 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки вік заявниці становить 45 років, при встановленому пенсійному віці відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) 50 років. Крім того під час розгляду поданих документів для призначення пенсій на пільгових умовах за списком № 1 встановлено, що страховий стаж позивача складає 26 років 4 місяці, пільговий стаж становить 7 років 4 місяці, при необхідному законодавчо встановленому пільговому стажі 7 років 6 місяців. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано період відпрацювання позивачем за Списком № 1 в АТ «Запорізький завод феросплавів» у період простою з 01.11.2008 по 30.06.2009.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховною Радою України 03.10.2017 ухвалено Закон № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 розділом XIV-1, пунктом 1 частини 2 статті 114 якого визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

В свою чергу згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 у редакції до 01.04.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Натомість Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Разом з тим рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

У пункті 3 цього рішення Конституційний Суд України встановив, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 1788-XII, яка була чинна до 01.04.2015, в наступній редакції: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».

Таким чином з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 стаття 13 Закону № 1788-ХІІ підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції констатує, що у період звернення позивача до УПФУ з заявою про призначення пенсії та прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, мала місце колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення КСУ № 1-р/2020 та Закону № 1058-ІV в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах (45 та 50 років відповідно).

Оцінюючи такі розбіжності у правовому регулюванні пенсійного віку, суд апеляційної інстанції враховує правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, натомість явно суперечать один одному, таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Крім того Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта у вказаній частині.

Щодо не зарахування відповідачем періоду роботи з 01.11.2008 по 30.06.2009 у зв`язку з простоєм в діяльності ВАТ «Запорізький завод феросплавів», суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з Довідкою АТ «Запорізький завод феросплавів» від 20.12.2021 № 304 стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 у період з 01.03.2003 по 31.01.2011 (враховуючи відпрацювання позивачем по Списку № 1 за період простою з 01.11.2008 по 30.06.2009 5 місяців 09 днів) становить 7 років 8 місяців 9 днів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем протилежного не доведено.

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянтів, що такий висновок суду не містить належного правового обґрунтування.

Усуваючи такий недолік суду першої інстанції та перевіряючи правильність ухвалення рішення в цій частині, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 62 цього Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, пунктом якого визначено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка. Якщо записи у трудові книжці не дають можливість встановити всі складові, необхідні для зарахування певного періоду роботи до пільгового стажу, працівник має подати уточнюючу довідку.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 остання з 01.09.1993 по 21.06.1994 навчалася в профтехучилищі № 11, з 18.04.1996 по 04.10.2002 працювала в АО «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», з 15.11.2002 прийнята на роботу в ВАТ «Запорізький завод феросплавів». При чому записи за № 4-8 дають можливість встановити, що роботи, на яких працювала позивач, відносяться до пільгового Списку № 1.

Разом з тим, Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно з Довідкою АТ «Запорізький завод феросплавів» від 20.12.2021 № 304, ОСОБА_1 працює повний робочий день на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці у виробництві чорної металургії: у плавильному цеху № 1 з 01.03.2003 по 09.09.2010, у плавильному цеху № 2 з 10.09.2010 по 31.01.2011.

Також Довідка № 304 містить додаткові відомості: відпустка без збереження заробітної плати не надавалася; період простою з 01.11.2008 по 30.06.2009 відпрацьовано по списку № 1 5 місяців 09 календарних днів (наказ № 73 від 31.10.2008: робота по скороченому робочому тижню).

Пунктом 7 Порядку № 383 встановлено, що у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 при шестиденному робочому тижні і на 21,2 при п`ятиденному робочому тижні.

Апелянти посилаються на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/16-а, від 26 березня 2020 року у справі № 423/2860/16-а, згідно з якими час простою, якщо він був пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Разом з тим суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновок суду касаційної інстанції у названих справах ґрунтується на положеннях статті 34 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Обставини даної справи не є подібними до правовідносин, які досліджувалися у справах № 295/8979/16-а та № 423/2860/16-а, адже в межах розгляду цієї справи підтверджено, що позивач не була переведена на іншу роботу в період простою підприємства, також позивачеві не надавалася відпустка без збереження заробітної плати у зв`язку з простоєм підприємства.

Натомість уточнююча довідка АТ «Запорізький завод феросплавів» від 20.12.2021 № 304 містить посилання на наказ по підприємству № 73 від 31.10.2008, яким було встановлено роботу по скороченому робочому тижню, на підставі якого позивач відпрацювала по списку № 1 у період з 01.11.2008 по 30.06.2009 5 місяців 09 календарних днів.

Тобто, в даному випадку мав місце не простій в роботі АТ «Запорізький завод феросплавів», а неритмічна робота підприємства, а тому підрахунок пільгового стажу здійснюється відповідно до п. 7 Порядку № 383, а не ст. 34 КЗпПУ.

Наведене залишилося поза увагою органу ПФУ, що призвело до прийняття протиправного рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Відтак суд першої інстанції дійшов вірних висновків за результатом розгляду справи, які не спростовані апелянтами.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що такий спосіб відновлення порушеного права не є втручанням в дискреційні повноваження органів ПФУ, адже під дискреційними повноваженнями слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає, що якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року в адміністративній справі № 280/4560/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 10 січня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 10 січня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров