Справа № 520/8729/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

09.01.2023 р. справа №520/8729/22 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі за текстом - Центр), Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (далі за текстом - УСЗН)
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:

Спір склався з приводу застосування ст.12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" після прийняття рішення Конституційного суду України від 27.02.2020р. №3-р/2020 у контексті виплати разової грошової допомоги до 5 травня (далі за текстом - РГД).

Матеріали неналежно оформленого позову з вимогами про: 1) визнання протиправною бездіяльності Обласного центру по нарахуванню nа здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмірі, визначеному частиною п`ятою статті 12 Закон) України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а саме п`яти мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язання Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, у розмірі 8 179 грн одержані судом 19.10.2022р. Рішення про прийняття позовної заяви до розгляду було прийнято після усунення недоліків позову 26.10.2022р. Ухвалою від 14.11.2022р. до участі у справі було залучено другого відповідача, а розгляд справи розпочато спочатку. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 30.11.2022р.

Підставами позову є доводи про те, що громадянин отримав разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року (далі за текстом - РГД) не у повному обсязі.

Відповідачі, аргументуючи незгоду із поданим позовом зазначили, що виплата РГД проведена у повному обсязі відповідно до діючих нормативних актів Уряду України.

Вивчивши доводи позову і відзивів на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Змістом посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.04.2018р. підтверджена обставина наявності у заявника правового статусу учасника бойових дій.

До 5 травня 2022 року заявником за складеними Управлінням документами від Центру було отримано РГД у сумі 1.491,00грн.

Стверджуючи про порушення власного суб`єктивного права за рахунок отримання виплати не у повному обсязі, заявник ініціював даний спір.

З огляду на правову позицію постанови Верховного Суду від 18.11.2020р. у справі №380/5202/20 до вимог заявника належить застосовувати строк звернення до суду у шість місяців, який у силу ст.171 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 01 жовтня кожного календарного року, а відтак, вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист.

Відносини з приводу соціального захисту заявника як особи із статусом учасника бойових дій у контексті виплати РГД унормовані, зокрема, приписами ст.12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998р. №367-ХІV, згідно з якими щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Дія ст.12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998р. №367-ХІV була припинена у зв`язку із набранням чинності Законом України від 28.12.2007р. №107-VI та відновлена з 22.05.2008р. унаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008р. №10-рп/2008.

Між тим, відповідно до п.26 розділу VI Бюджетного кодексу України у редакції Закону України від 28.12.2014р. №79-VIII норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, законодавцем відносно розміру РГД було створено колізію між нормами ст.12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998р. №367-ХІV та приписами п.26 розділу VI Бюджетного кодексу України у редакції Закону України від 28.12.2014р. №79-VIII.

27.02.2020р. дія п.26 розділу VI Бюджетного кодексу України у редакції Закону України від 28.12.2014р. №79-VIII була припинена унаслідок прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020р. №3-р/2020.

Отже, з 27.02.2020р. заявник набув суб`єктивне право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня на підставі ст.12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998р. №367-ХІV.

Постановами КМУ від 19.02.2020р. №112 та від 08.04.2021р. №325 виконання функцій з нарахування та виплати РДГ до 5 травня було покладено як органи соціального захисту населення районного рівня (УСЗН), так і на органи соціального захисту населення територіального рівня - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Пунктом п.2 постанови КМУ від 07.05.2022р. №540 до кола означених суб`єктів владних повноважень були додані органи Пенсійного фонду України.

Окрім того, постановою КМУ від 07.05.2022р. №540 були запроваджені розміри РГД, відмінні від визначених у ст. 12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998р. №367-ХІV, а саме: учасникам бойових дій - 1.491,00грн.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 29.09.2020р. у зразковій справі №440/2722/20 владні управлінські функції з приводу призначення, нарахування та проведення РГД можуть одночасно та незалежно один від одного виконувати як органи соціального захисту населення районного рівня (тобто УСЗН), так органи соціального захисту населення територіального рівня (тобто Центр).

Суд вважає, що механізм адміністративної взаємодії між цими владними суб`єктами поза розумним сумнівом не повинен мати істотного (вагомого) юридичного впливу на захист прав та інтересів заявника - приватної особи, штучно створюючи безпідставні перешкоди.

З копії наданого на вимогу суду у межах справи №520/15672/2020 листа Департаменту соціального захисту населення Харківської ОДА від 09.02.2021р. №01-22/01/1180 вбачається, що Центр початково було утворено за рішенням Виконавчого комітету Харківської обласної ради трудящих №223 від 17.04.1972р. при обласному відділі соціального забезпечення.

Відповідно до постанови КМУ від 13.12.2001р. №1828 матеріали пенсійних справ та особові рахунки органами соціального захисту населення Харківської області були передані терорганам ПФУ України в Харківській області з 01.03.2001р.

Розпорядженням Голови Харківської ОДА від 25.01.2001р. №29 на Центр було покладено виконання функцій з нарахування і виплати допомог по Дзержинському, Орджонікідзевському та Червонозаводському районах міста Харкова.

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської ОДА від 06.02.2001р. №12 на Центр було покладено виконання функцій контролю за правильністю нарахування і виплати соціальних платежів в районах міста Харкова та Харківському районі Харківської області.

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської ОДА від 17.03.2005р. №18 на Центр було покладено виконання функцій з нарахування і виплати допомог по Дергачівському району Харківської області.

З офіційно оприлюдненого Положення про Центр витікає, що для усієї Харківської області Центром здійснюється підготовка документів на виплату всіх видів грошових допомог і компенсацій і саме цей адміністративний орган наділений повноваженнями на здійснення контролю за правильністю призначення та виплати усіх видів грошових допомог.

Відтак, за загальним правилом УСЗН (як орган соціального захисту населення районного рівня) здійснює владне волевиявлення з приводу призначення громадянину РГД у конкретній грошовій сумі (у спосіб виготовлення/створення і подання документів із сумою платежу до розпорядника бюджетних коштів), а Центр (як орган соціального захисту населення регіонального рівня - розпорядник бюджетних коштів) на підставі отриманих від УСЗН документів - здійснює владне волевиявлення з приводу нарахування РГД та владне управлінське волевиявлення з приводу виплати РГД і здатен остаточно усунути (виправити) ті недоліки (дефекти) у реалізації владної управлінської функції, котрі у згаданій сфері первісно були допущені УСЗН, але такий спосіб виправлення дефекту у реалізації владної управлінської функції органу публічної адміністрації районного рівня не може бути визнаний за ефективний та дієвий спосіб поновлення права громадянина на соціальний захист.

Виняток з даного правила на території міста Харкова складають випадки функціонування УСЗН Індустріального району Харківської міської ради та УСЗН Основ`янського району Харківської міської ради (котрі безпосередньо у повному обсязі виконують і завдання розпорядників бюджетних коштів, тобто самостійно вчиняють управлінське волевиявлення з приводу призначення РГД, нарахування РГД, виплати РГД), а на території Харківської області випадки функціонування усіх УСЗН (окрім Харківського району Харківської області).

При цьому, згадана у п.3 Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань (затверджений постановою КМУ від 07.05.2022р. №540) ознака - відповідність вимогам п.47 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України має юридичне значення виключно для виконання управлінської функції з виплати РГД, але не впливає на здатність суб`єкта владних повноважень виконати управлінську функцію з приводу призначення РГД або управлінську функцію з приводу нарахування РГД.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи спір, суд зважає як на те, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, так і на те, що у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи про протилежне.

У ході розгляду справи судом достеменно установлено, що здійснивши призначення, нарахування, виплату на користь заявника РГД хоча і у меншому від визначеного ст.12 Закону України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України від 25.12.1998р. №367-ХІV розмірі, відповідач тим самим визнав і статус заявника як учасника бойових дій на одержання РГД.

Здійснення Центром платежу на користь громадянина в іншому розмірі, ніж попередньо було указано в отриманих від УСЗН документах, у даному конкретному випадку унеможливлено відсутністю належного документального приводу.

Тому слід дійти до переконання, що спір первинно склався саме у зв`язку із вчиненням адміністративного волевиявлення УСЗН з приводу визначення розміру призначеної до виплати РГД із застосуванням норм постанови КМУ від 07.05.2022р.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2022р. по справі №580/2869/22 сформульовано правовий висновок, суть якого полягає у правомірності управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу призначення, нарахування і виплати РГД до 05.05.2022р. у розмірах, запроваджених постановою КМУ від 07.05.2022р. №540.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України даний висновок є релевантним відносно цього спору і тому підлягає поширенню на спірні правовідносини.

За таких обставин, вимоги заявника підлягають залишенню без задоволення.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми для з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права, оцінки дійсних обставин спору та доводів сторін.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя Сліденко А.В.