Справа № 138/1658/22
Суддя: Цибульський О. Є.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1658/22
Провадження №:2-а/138/1/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 січня 2023 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Цибульський О.Є., розглянувши в спрощеному провадженні без виклику сторін в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Вигнана Євгенія Федоровича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом до інспектора СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Вигнана Євгенія Федоровича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить постанову серії БАВ № 175004 від 14.07.2022 р. про накладення на нього - адміністративного стягнення на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП в розмірі 20400,00 грн. скасувати, оскільки оспорювана постанова винесена незаконно, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на ст.36 КУпАП та відсутні будь-які докази вчинення ним порушення правил дорожнього руху, зокрема відсутній відеозапис. Крім того, просив суд поновити строк на оскарження постанови, оскільки складена постанова 14.07.2022 року, останній день закінчення строку на оскарження припадає на вихідний день, тому останнім днем строку є перший після нього робочий день - 25.07.2022.

При відкритті провадження, позивачу було поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою суду 11.10.2022 до розгляду справи в якості співвідповідача притягнуто Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, як безпідставних. Оскаржувана постанова винесена з огляду на те, що позивач керував транспортним засобом, при цьому будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 138/2195/21 (3/138/1065/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до постанови серії БАВ № 175004 від 14.07.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_1 14.07.2022 о 23 год. 10 хв., по вул. Київській, 16/6 в м. Могилеві-Подільському, керував транспортним засобом на якому не працювала ліва фара ближнього світла в темну пору доби та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування за рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.11.2021, чим порушив вимоги п.2.1 та 31 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306 (із внесеними до них змінами). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зп. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 ст. 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 ст. 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Як встановлено, постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.11.2021 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік.

Оскаржувана постанова серії БАВ № 175004, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП була складена відповідачем 14.07.2022, тобто в межах річного терміну позбавлення його права керування транспортними засобами.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судом встановлено, що інспектор поліції встановивши порушення з боку водія, а саме те, що останній керує транспортним засобом будучи позбавленим права керування, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Інспектор чітко зазначив в постанові від 14.07.2022 про сам факт правопорушення, тому особа яка вчинила проступок не має уникнути адміністративної відповідальності, враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок.

Невідворотність адміністративної відповідальності залежить більшою мірою від роботи працівників, уповноважених притягати до відповідальності і застосовувати санкції. Адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди. Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, тому суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування постанови серії БАВ № 175004 від 14.07.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом критично оцінено посилання позивача на відсутність у протоколі посилання на ст.36 КУпАП, оскільки поліцейським чітко вказано суть правопорушення, а тому відповідність чи невідповідність дій позивача правилам була встановлена у судовому засіданні під час аналізу змісту оскаржуваної постанови та норм ПДР України і не може стояти у причинному зв`язку з неможливість накладення адміністративного стягнення.

Щодо відсутності відеофіксації правопорушення, то суд вважає, що при притягненні особи до відповідальності оцінці підлягають усі докази у сукупності, як того вимагає КУпАП, а тому відсутність відеозапису не може слугувати підставою уникнення від відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстави для її скасування відсутні.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 77, 90, 139, 143, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Вигнана Євгенія Федоровича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

- відповідач інспектор СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Вигнан Євгеній Федорович, місце роботи: вул. Сагайдачного, 4, м. Могилів-Подільський Вінницької області;

- відповідач Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , місце знаходження вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область.

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ