Справа № 480/6941/22
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2023 року Справа № 480/6941/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6941/22
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту
про визнання протиправними і скасування акту, наказу та рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, в якій просить:
1. Визнати протиправним і скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку за фактом травмування позивача 30 травня 2022 р., затвердженого 13 травня 2022 р командиром військової частини НОМЕР_1 .
2. Визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2022 р № 89 про підсумки проведення службового розслідування.
3. Визнати протиправним і скасувати рішення вказане у відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2022 р №445 про недоцільність проведення повторного розслідування у відповідь на рапорт позивача про оскарження.
4. Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України провести службове розслідування нещасного випадку, котрий стався з позивачем 30.04.2022 р. з дотриманням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", затвердженої наказом МО України від 27 жовтня 2021 р. № 332.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згоден з визначенням військовою частиною НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України причини отримання травми під час проведення розслідування нещасного випадку на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 р. № 86 про призначення службового розслідування у військовій частині, затвердженого 13 травня 2022 р командиром військової частини НОМЕР_1 акту проведення розслідування нещасного випадку, виданим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2022 р. № 89 про підсумки проведення службового розслідування, виданою командуванням довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.06.2022 р № 330.
На звернення із рапортом, в якому просив відмінити наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 15.05.2022 р. № 89 про визнання випадку травмування такого, що стався через особисту необережність, затвердженого "акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30 квітня 2022 р" від 13 травня 2022 р, та призначити повторне проведення службового розслідування за фактом отримання травми 30 квітня 2022 р., отримав відповідь 16.08.2022 р № 445 від командира військової частини НОМЕР_1 , в якій вказано, що командування дійшло висновку, що проводити повторне розслідування недоцільно. Оскільки травма не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач зазначив, що грунтуючись на цьому заключенні йом відмовляють здійснити виплату грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у зв`язку з отриманням травми, яка була отримана у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, які пов`язані із захистом Батьківщини та перебуванні на лікуванні у зв`язку з такою травмою, а тому звернувся до суду.
Ухвалою суду від 24.10.2022 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано до електронного кабінету, документ доставлено до електронного кабінету 24.10.2022 (а.с. 53).
05.01.2022 відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому посилаюсь на правомірність дій комісії щодо проведення нещасного випадку, зокрема врахування всіх обставин подій, просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2022 р. № 86 у зв`язку з травмуванням старшого техніка роти механізації батальйону механізації майстер-сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 та встановлення причин даного факту призначено комісію та наказано в термін до 22.05.2023 р. провести службове розслідування (а.с. 29-30).
13.05.2022 комісією складено Акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30 квітня 2022 р. об 14-30 год., у висновку якого зазначено, що травма, яку отримав майстер-сержант ОСОБА_1 , а саме: "застарілий розрив медіального меніску. Блокада лівого колінного суглобу. Виражений больовий синдром. СПО ЛДВ (13.05.2022)" сталася не внаслідок стрибка в окоп після початку ворожого обстрілу, а була отримана під час відпустки за сімейними обставинами. Зазначений нещасний випадок не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, комісія постановила даний нещасний випадок не підлягає обліку (а. с. 31-33).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2022 № 89 "Про підсумки проведення службового розслідування" визначено, що 01 травня 2022 р. близько 18.00 під час прибуття з виконання бойового завдання особовим складом з АДРЕСА_1 майстер-сержант ОСОБА_1 поскаржився на біль в коліні лівої ноги, пояснюючи, що біль була викликана в результаті стрибку в окоп після початку ворожого обстрілу, також повідомив, що проблема з коліном лівої ноги була ще задовго до початку війни та звернувся до лікаря. Даний випадок стався через особисту необережність, що призвело до отримання травми (а.с. 34-35).
На звернення позивача з рапортом до відповідача, листом від 16.08.2022 вих.№445 останнім повідомлено, що командування військової частини дійшло висновку, що проводити повторне розслідування не доцільно (а.с. 37-39).
Не погодившись з висновком розслідування нещасного випадку, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону його дія поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України.
Статтею 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено початок і закінчення проходження військової служби, а також час та місце виконання обов`язків військової служби.
Згідно із частиною 3 статті 24 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент проходження позивачем війкової служби за контрактом) військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Так, судом встановлено, що позивач в період з квітня по травень 2022 перебував на посаді майстер-сержант військової служби за контрактом, старший технік роти механізації, батальйону механізації (а.с.31).
Отже, позивач під час проходження військової служби відносився до категорії громадян, які перебувають на військовій службі у Збройних Силах України, та на нього поширюється дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Зазначена Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).
Пунктом 3 розділу І Інструкції визначено, дія цієї Інструкції поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Згідно із положенням пункту 1 розділу ІІ Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно із положеннями пункту 2 розділу ІІ Інструкції, про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:
терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я;
негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;
зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Інструкції нщасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається в судовому порядку.
Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалася ліквідована військова частина.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:
негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);
у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;
залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;
якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;
протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;
забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Пункт 8 Розділу ІІ Інструкції вказує, що Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Згідно із п. 9 розділу ІІ Інструкції встановлено, що якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.
Відповідно до п.10 розділу ІІ Інструкції обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є:
виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні;
виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду;
виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами;
прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;
виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;
участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира;
прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності;
заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів;
отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;
раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду;
смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком;
оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.
Згідно п.11 розділу ІІ Інструкції обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби:
перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин;
перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;
погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку;
використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею;
навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження;
навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю;
самовільне залишення військовослужбовцем місця служби;
природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд зазначає, що з наведених законодавчих приписів слідує, що вищевказаними нормами законодавцем закріплений чіткий порядок та особливості розслідування нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями у Збройних силах України, тобто визначено алгоритм дій щодо застосування Інструкції у разі настання такого нещасного випадку.
Досліджуючи зміст Акту про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 30.04.2022, суд зазначає наступне.
Так, комісією так і відповідачем по справі не заперечувався факт повідомлення позивачем підполковника ОСОБА_2 на біль в коліні лівої ноги та пояснення, що біль була спричинена стрибком в окоп 30.04.2022 після початку ворожого обстрілу.
Крім того, наведеним актом підтверджується факт звернення ОСОБА_1 до лікарні 02.05.2022 (а.с.32).
Проте, суд зазначає, що відповідач, наводячи наведені факти, жодним чином не обґрунтовує чому не досліджено факт можливого отримання позивачем травми саме під час виконання службових обов`язків 30.04.2022, зокрема чи міг позивач перебуваючи на виконанні бойового завдання з фортифікаційного обладнання позицій в районі н.п. Березове Дніпропетровської області отримати наведену травму.
Таким чином, у зв`язку із цим в порушення вимог п. 8 Розділу ІІ Інструкції, а саме комісією не було проведено обстеження місця можливого нещасного випадку та не зазначено про відсутність необхідності або неможливості проведення такого обстеження.
Також, суд звертає увагу, що сам Акт містить взаємовиключні свідчення, зокрема п. 4 Акту зазначено Причини нещасного випадку «Особиста необережність потерпілого», а вже в п.5 «Заходи щодо усунення причин нещасного випадку» зобов`язано командирів рот (окремих взводів) про необхідність проведення позапланових інструктажів з особовим складом за темою: «Дотримання правил безпеки під час робіт з фортифікаційного обладнання позицій» (а.с.32-33).
При цьому відповідач у висновках Акту зазначає про отримання позивачем травми саме підчас перебування у відпустці.
Крім того, в наведеному Акті не зазначено, на підставі яких доказів комісія дійшла висновку, що травма, яку отримав майстер-сержант ОСОБА_1 , а саме: «Застарідий розрив медіального меніску. Блокада лівого колінного суглобу. Виражений больовий синдром. СПО ЛДВ (13.05.2022) сталася не внаслідок стрибка в окоп після початку ворожого обстрілу, а була отримана саме під час відпустки за сімейними обставинами.
Отже, суд приходить висновку, що в порушення вимог Інструкції відповідачем не повному обсязі проведено розслідування нещасного випадку.
Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, в зв`язку із чим адміністративний позов належить задовольнити повністю.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту про визнання протиправними і скасування акту, наказу та рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку за фактом травмування позивача 30 травня 2022 р., затвердженого 13 травня 2022 р командиром військової частини НОМЕР_1 .
Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2022 р № 89 про підсумки проведення службового розслідування.
Скасувати відмову командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2022 р №445 про недоцільність проведення повторного розслідування
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України провести службове розслідування нещасного випадку з дотриманням вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", затвердженої наказом МО України від 27 жовтня 2021 р. № 332.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук