Справа № 932/2260/22(2-а/932/74/22)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 932/2260/22(2-а/932/74/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2022 року (головуючий суддя Кудрявцева Т.О.)

в адміністративній справі №932/2260/22(2-а/932/74/22) за позовом ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 29.04.2022 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просила:

- скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області Пересунько Ростислава Руслановича серії ЕАО №5361386 від 23.04.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що 23 квітня 2022 року поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Пересунько Р.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5361386, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за порушення п.12.4 ПДР України. В постанові вказано, що вона 23.04.2022 року о 15 год. 06 хв., керуючи транспортним засобом Fiat 500E, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася в межах населеного пункту м.Дніпро по вул.Маршала Малиновського, буд.140 зі швидкістю 77 км/год., де дозволяється рух зі швидкістю не більше 50 км./год., чим перевищила максимальне обмеження швидкості на 27 км/год. Вважає постанову незаконною, оскільки вимірювання швидкості за допомогою TRUCAM 008375 здійснював не рядовий поліції Пересунько Р.Р., який склав постанову, а інший поліцейський. Крім того фіксування перевищення швидкості здійснювалося не стаціонарно встановленим пристроєм, а способом фіксації з руки, що ставить під сумнів цю зафіксовану перевищену швидкість руху її автомобіля, їй не було надано копій матеріалів на підставі чого була складена постанова, не було прийнято до уваги її зауваження та заперечення. Розгляд справи відбувся з порушеннями вимог КУпАП, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2022 року позов задоволено:

- скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5361386 від 23 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що надані відповідачем докази на підтвердження скоєння позивачем порушення пункту 12.4 ПДР не є належним та допустимим, оскільки надані матеріали не чіткі, розмиті, не можливо роздивитись, а ні марку транспортного засобу, а ні державний номерний знак, неможливо встановити, що саме транспортний засіб позивачки рухався зі швидкістю 77 км/год.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачкою під час розгляду справи не надано, вважає пояснення позивачки щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.04.2022 року о 15 год. 06 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat 500E, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою м. Дніпро, вул. М.Малиновського, в районі буд.140, рухалася зі швидкістю 77 км/год., чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушила п.12.4 ПДР України; замірювання швидкості руху зазначеного транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості TruCam №008375.

Постановою ЕАО №5361386 від 23.04.2022 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн.

Позивачка вважає постанову про накладення на неї адміністративного стягнення протиправною.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, норми Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Водночас, при притягненні особи до адміністративної відповідальності, вчинене правопорушення має бути підтверджено відповідними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

- протоколом про адміністративне правопорушення,

- поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,

- висновком експерта,

- речовими доказами,

- показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,

- протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи;

відомості про особу, щодо якої розглядається справа;

опис обставин, установлених при розгляді справи;

зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено положеннями статті 279 КУпАП.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою ЕАО №5361386 від 23.04.2022 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що зі змісту постанови вбачається, що 23.04.2022 року о 15 год. 06 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat 500E, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою м. Дніпро, вул. Малиновського, в районі буд.140, рухалася зі швидкістю 77 км/год., чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушила п.12.4 ПДР України; замірювання швидкості руху зазначеного транспортного засобу під керуванням позивачки здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості TruCam №008375.

Постанова ЕАО №5361386 від 23.04.2022 складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що суд свої висновки у справі формує на підставі доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме на відповідача (суб`єкта владних повноважень) покладається обов`язок доведення правомірності його дій/рішень.

На підтвердження вчинення позивачкою порушення пункту 12.4 ПДР матеріали справи містять CD-диск, на якому міститься відеозапис та фотофіксаця скоєного ОСОБА_1 правопорушення, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС008375.

Однак, дослідивши відеозапис та фотофіксацію, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх як належний та допустимий доказ скоєння позивачкою порушення пункту 12.4 ПДР, оскільки надані матеріали дійсно не чіткі, розмиті, не можливо роздивитись, а ні марку транспортного засобу, а ні державний номерний знак, неможливо встановити, що саме транспортний засіб позивачки рухався зі швидкістю 77 км/год.

Слід також зазначити, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій/рішень.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень норм законодавства є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з викладеного, не можна дійти висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у відповідності до норм законодавства України.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами вчинення позивачкою адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Вищезазначене є підставою для висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Рішенням суду права, свободи та інтереси позивачки захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 15.12.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова