Справа № 509/1649/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/1649/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Дробченко К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області, Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу про визнання протиправними та скасування постанов та припису,

В С Т А Н О В И В:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанови від 16.03.2020 року №001274 та припису №25/14 від 17.03.2020 року.

За наслідками розгляду даної справи Овідіопольським районним судом Одеської області прийнято рішення від 16.03.2021 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2022 року, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.03.2021 року скасовано, а справу направлено на розгляд за встановленою законом підсудність до Одеського окружного адміністративного суду.

12.09.2022 року справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 19.09.2022 року прийнято до свого провадження справу № 509/1649/20.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача від 20.01.2021 року (вх. № 996/21) про заміну відповідача по справі з Державної екологічної інспекції в Одеській області на Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 12; ).

Ухвалою від 11.11.2023 року залучено Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 12; ) до участі у справі, як другого відповідача у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2020 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області перевіркою з виїздом на місце, яка відбувалась за зверненням народного депутата України щодо стихійного звалища твердих та побутових відходів в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, було встановлено, що сміттєзвалище знаходиться за межами населеного пункту с. Дальник, на території Дальницької сільської ради.

Дані обставини зазначені у листі Державної екологічної інспекції в Одеській області №1187/14 від 20.03.2020 року, яким також зазначено, що разом із листом наданий припис про усунення порушень від 17.03.2020 року щодо ліквідації сміттєзвалища та приведення території у попередній стан. Також даним листом додатково на адресу Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області була направлена постанова про накладення адміністративного стягнення №001274 від 16.03.2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності заступника голови Дальницької сільської ради.

Також 28.04.2020 року був повторно складений протокол №000649, в якому було зазначено, що відповідач, допустив невиконання законних розпоряджень та приписів посадових осіб органів які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, а саме - не виконав припис державної екологічної інспекції в Одеській області від 17.03.2020 №25/14.

29.04.2020 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області була ухвалена постанова про накладення адміністративного стягнення №000649, якою, вважають таким, що п порушив вимоги ст. 20-2, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та допустив невиконання законних розпоряджень та приписів посадових осіб органів які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, а саме - не виконав припис державної екологічної інспекції в Одеській області від 17.03.2020 №25/14, а відповідно вважають винним у вчиненні правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП та накладений штраф у розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн.

З постановою про накладення адміністративного стягнення №001274 від 16.03.2020 року та з постановою про накладення адміністративного стягнення №000649 від 29.04.2020 року, позивач не згодний та вважає їх протиправними з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 242-1 КУпАП України: «Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.»

Однак п. 7 ч. 2 ст. 255 КУпАП України зазначено, що: «У справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених устаттях 222 - 244-21цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати:

- громадський інспектор з охорони довкілля.

Протокол №001274 від 13.03.2020 року складений та підписаний Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Корольова Н.М., а протокол №000649 від 28.04.2020 року - старший держаний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Островський А.К., тобто відповідно до приписів діючого законодавства протоколи були складені особами, які на те не мали повноважень.

У листі Державної екологічної інспекції в Одеській області №1187/14 від 20.03.2020 року зазначено, що перевірка з виїздом на місце відбувалась 06.03.2020 року, а протокол №001274 складений та підписаний Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області 13 березня 2020 року, що є прямим порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП України, якою чітко встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В зв`язку з даними обставинами важливо зауважити, що протокол №001274 був складений не тою особою та із пропуском строку, який встановлений законом.

Ст. 280 КУпАП України передбачено, що: «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Даних обставин при складанні протоколу №001274 від 13.03.2020 року та протоколу №000649 від 28.04.2020 року, з`ясовані не були, чим були порушені загально прийнятті та закріплені основним законом України - Конституцією засади ст. 55, а саме: «Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань».

Також Орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію. Ці, передбачені законом дії в цілому були виконані Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Корольова Н.М. у приписі №25/14 від 17.03.2020 року, яким зазначені заходи, які необхідно виконати з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення перевірки 06.03.2020 року та строк у який необхідно виконати зазначені вимоги, а саме до 10.04.2020 року. Однак ним вказано, що у разі не виконання припису відбудеться притягнення до адміністративної відповідальності. Тоді як 16.03.2020 року відносно ОСОБА_1 була складена оскаржувана постанова.

Як вірно зазначено у листі Державної екологічної інспекції в Одеській області №1187/14 від 20.03.2020 року, сміттєзвалище знаходиться за межами населеного пункту с. Дальник, але ж на території Дальницької сільської ради. Відповідно до ст. 142 Конституції України: «Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Позивач вважає оскаржуваний припис та постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим, останній звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що останній діяв у межах наданих їм повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейн Пауер» Одеському окружному адміністративному суду.

06.03.2020 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області перевіркою з виїздом на місце, яка відбувалась за зверненням народного депутата України ОСОБА_2 щодо стихійного звалища твердих та побутових відходів в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, було встановлено, що сміттєзвалище знаходиться за межами населеного пункту с. Дальник, на території Дальницької сільської ради.

Листом Державної екологічної інспекції в Одеській області №1187/14 від 20.03.2020 року, зазначено, що разом із листом наданий припис про усунення порушень від 17.03.2020 року щодо ліквідації сміттєзвалища та приведення території у попередній стан. Також даним листом додатково на адресу Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області була направлена постанова про накладення адміністративного стягнення №001274 від 16.03.2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності заступника голови Дальницької сільської ради - ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 82 КУпАП.

28.04.2020 року був повторно складений протокол №000649, в якому було зазначено, що ОСОБА_1 , допустив невиконання законних розпоряджень та приписів посадових осіб органів які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, а саме - не виконав припис державної екологічної інспекції в Одеській області від 17.03.2020 №25/14.

29.04.2020 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області була ухвалена постанова про накладення адміністративного стягнення №000649, на ОСОБА_1 , за порушив вимог ст. 20-2, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та невиконання законних розпоряджень та приписів посадових осіб органів які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, а саме - не виконання припису державної екологічної інспекції в Одеській області від 17.03.2020 №25/14, а відповідно вважаючи Позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП та накладений штраф у розмірі 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн..

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь встановлює Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.19911 року №1264-ХІІ (надалі - Закон України від 25.06.1991 № 1264-ХІI).

Відповідно до ч. 1 ст. 20-2 Закону України від 25.06.1991 року №1264-ХІI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища має наступні повноваження:

а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства:

про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля, про моніторинг, звітність та верифікацію викидів парникових газів;

про використання та охорону земель;

про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;

про охорону атмосферного повітря;

про охорону, захист, використання та відтворення лісів;

про охорону, утримання і використання зелених насаджень;

про використання, охорону і відтворення рослинного світу;

про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу;

щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними;

під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання;

про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі;

про природно-заповідний фонд;

про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів;

у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію;

щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами;

про поводження з відходами;

щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов;

про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі;

п. г ч. 1 ст. 20-2 Закону України від 25.06.1991 року №1264-ХІI передбачає повноваження центрального органа виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом.

Також відповідно до ст. 22 Закону України від 25.06.1991 року №1264-ХІI Уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, інші органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції.

Відповідно до вимог п.п. 7 п. б ч. 1 ст. 32 Закону Країни «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень органів місцевого самоврядування відноситься - визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства;

П. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування.

Нормою ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України закріплено: Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Також позивачем були надані документи, які підтверджують, що земельна ділянка на якій знаходиться стихійне сміттєзвалище перебуває за межами населених пунктів, а саме за межами с. Дальника, та не відноситься до компетенції Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 року щодо питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад:

Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. необхідно було забезпечити:

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;

передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;

здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Указом Президента України №449/2020 від 15.10.2020 року «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин»: З метою забезпечення подальшого здійснення реформ у сфері земельних відносин та створення умов для реалізації прав громадян України і територіальних громад у цій сфері Кабінету Міністрів України необхідно було вчинити наступні дії:

1) активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність;

2) опрацювати питання щодо стимулювання оформлення територіальними громадами права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, передані з державної власності;

3) вжити в установленому порядку заходів щодо врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю під час передачі у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких громадянам надано дозволи на розроблення документації із землеустрою;

4) забезпечити супроводження законопроектів щодо фінансової підтримки фермерських господарств, удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, встановлення прозорого процесу проведення електронних земельних аукціонів;

5) вжити в установленому порядку заходів щодо прискорення створення, функціонування та розвитку національної інфраструктури геопросторових даних України.

Також станом на час розгляду позову жодною стороною не надано доказів з приводу передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної власності до комунальної власності сільської ради.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, земельна ділянка сільськогосподарського призначення не перебувала у комунальній власності Дальницької сільської ради. Також відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що протокол №001274 від 13.03.2020 року та №000649 від 29.04.2020 року складені особами, які не мали на це повноважень, а також із порушення строків передбачених діючим законодавством.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №001274 від 16.03.2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності заступника голови Дальницької сільської ради - ОСОБА_1 , та протоколу №000649 від 28.04.2020 року.

При цьому, враховуючи, що 06.03.2020 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області перевіркою з виїздом на місце, яка відбувалась за зверненням народного депутата України щодо стихійного звалища твердих та побутових відходів в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, було встановлено, що сміттєзвалище знаходиться за межами населеного пункту с. Дальник, проте на території Дальницької сільської ради, однак в матеріалах справи відсутні докази щодо ліквідації сміттєзвалища.

Крім того, оскаржуваний припис був прийнятий відносно Дальницької сільської ради, а тому права позивача ОСОБА_1 , як фізичної особи, порушені не були, доказів уповноваження його діяти від імені Дальницької сільської ради до суду не надано.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері поводження з відходами №25/14 від 17.03.2020 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області, Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу про визнання протиправними та скасування постанов та припису - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора Державної екологічної інспекції в Одеській області від 16.03.2020 року №001274 про накладання на гр. ОСОБА_1 штрафу у сумі 850 грн. за правопорушення передбаченого ст. 82 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора Державної екологічної інспекції в Одеській області від 29.04.2020 року №000649 про накладання на гр. ОСОБА_1 штрафу у сумі 765 грн. за правопорушення передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.01.2023 р.

Суддя О.М. Тарасишина