Справа № 240/21477/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/21477/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасної виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

зобов"язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 26.07.2019 по 20.07.2021, обчислений шляхом множення середньоденного заробітку на кількість днів затримки.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав заяву про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав. Клопотання мотивоване тим, що позивач вже звертався до Житомирського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом у справі №240/18906/20, за результатами розгляду якої ухвалено рішення, яке відповідачем виконано.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, необхідними умовами для закриття провадження на підставі зазначених положень процесуального законодавства є одночасна наявність постанови чи ухвали про закриття провадження у справі та спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Звертаючись до суду з позовом у справі №240/18906/20 позивач просив:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, та не проведення остаточного та повного розрахунку при звільненні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2017 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій - за період з 23.12.2017 року по день фактичної виплати цієї грошової компенсації шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати.

Рішенням суду від 17.05.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 25.07.2019.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині виплати середнього заробітку, суд виходив з мотивів передчасності таких вимог, оскільки ще не відбулося нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Суд зазначає, що відмова у задоволенні позовних вимог з підстав передчасності їх заявлення, не є перешкодою для звернення до суду після виникнення підстав для їх пред`явлення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спір у даній справі не можна вважати таким, що заявлений між тими самими сторонами, з тих самих підстав та щодо того самого предмета.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України є необґрунтованим та безпідставним, а тому відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись статтями 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 КАС України та відповідно до частини другої статті 293, статті 294 КАС України окремо від рішення суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Капинос