Справа № 120/334/22-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 120/334/22-а

адміністративне провадження № К/990/35720/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бучик А.Ю., Єзерова А.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року (суддя Бошкова Ю.М.) та

постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року (колегія у складі суддів Гонтарука В.М., Матохнюка Д.Б., Білої Л.М.)

у справі № 120/334/22-а

за позовом ОСОБА_1

до Жмеринської міської ради Вінницької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області (далі - Жмеринська міська рада; відповідач), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення 18 сесії 8 скликання Жмеринської міської ради від 16.12.2021 № 442 «Про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою» на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,62 га, що розташована на території Почапівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області;

- зобов`язати відповідача прийняти відповідне рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 12.07.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022, відмовив у задоволенні позову.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Верховний Суд ухвалою від 17.11.2022 повернув касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)(у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку).

12.12.2022 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 19.12.2022 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-228цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 525/1225/15-ц, постановах Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 917/1164/19, від 08.09.2021 у справах № 728/2558/19, № 728/1983/19. Зазначає, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2020 у справі № 560/3660/18 сформулював висновок, що не узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду у зазначених вище постановах. Визначає проблемним питання можливості отримання додаткової площі землі (декількох земельних ділянок) для ведення особистого селянського господарства згідно зі ст. 5 Закону України від 15.05.2003 № 742-IV «Про особисте селянське господарство» (далі - Закон № 742-IV), у межах площ безоплатної приватизації, визначених земельним законодавством. Вважає, що громадяни, які реалізували право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства у розмірі, меншому 2,0 га, мають права на збільшення земельної ділянки у межах норм, установлених ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 26.10.2022, строк на подання касаційної скарги закінчився 28.11.2022.

ОСОБА_1 клопоче повити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що касаційна скарга вперше подана в межах строку на касаційне оскарження; Верховний Суд ухвалою від 17.11.2022 про повернення касаційної скарги роз`яснив право на повторне звернення із скаргою.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

ОСОБА_1 уперше подав касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у межах строку касаційного оскарження.

Після повернення ухвалою Верховного Суду від 17.11.2022 касаційної скарги ОСОБА_1 повторно подав касаційну скаргу без зволікання реалізації свого процесуального права.

Тому, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на касаційне оскарження.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Перелік таких справ міститься у ч. 6 ст. 12 КАС України.

Водночас, у п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є будь-які інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржується відмова органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Такий спір не відноситься до справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Вінницький окружний адміністративний суд в ухвалі від 17.01.2022 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Верховний Суд зауважує, що оцінка "винятковості" справи для учасника справи може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Тому, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

ОСОБА_1 не обґрунтовує виняткове значення для нього особисто або для суспільства розгляду даної справи, чи фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовної практики; не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах ст. 118 ЗК України, ст. 5 Закону № 742-IV та інших норм матеріального чи процесуального права.

Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає обставин, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, Суд не вбачає у справі обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження, розглянутій у порядку спрощеного позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 525/1225/15-ц сформулювала підхід щодо застосування статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України, який зводиться до того, що «<…> право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах.».

Суди попередніх інстанції, застосуючи у цій справі такий підхід, виходили з того, що ОСОБА_1 у 2016 році вже скористався правом на отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, тому не може претендувати на отримання безоплатно іншої земельної ділянки цього ж цільового призначення.

Право, передбачене ч. 6 ст. 5 Закону № 742-IV, на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року. У такому випадку безоплатна передача земельної ділянки буде здійснюватися за загальним порядком, визначеним статтею 118 ЗК України (постанова Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-228цс14).

Частина 6 ст. 5 Закону № 742-IV не застосовується до спірних правовідносин, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ОСОБА_1 не реалізовував своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства згідно із Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII, тому не має права на збільшення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України.

ОСОБА_1 вважає, що у справі є підстава касаційного оскарження, передбачена п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України, для відступу від таких правових позицій Верховного Суду України та Великої Палати Верховного Суду.

Проте у постанові Верховного Суду від 14.02.2020 у справі № 560/3660/18, на яку покликається скаржник, Суд виклав (процитовав) правову позицію, сформульовану у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-228цс14, та погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що суб`єкт владних повноважень не виконав обов`язку, регламентованого ст. 118 ЗК України, щодо прийняття відповідного рішення за результатами розгляду звернення позивача щодо затвердження проєкту землеустрою; власне, будь-якої правової позиції у постанові від 14.02.2020 у справі № 560/3660/18 Верховний Суд не висловлював.

Між тим, ОСОБА_1 не наводить обґрунтованих підстав для передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків щодо застосування норм права, сформульованих у постанові від 24.04.2019 у справі № 525/1225/15-ц.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 120/334/22-а.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.А. Єзеров