Справа № 460/48594/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Борискіна С.А., після одержання позовної заяви
доЗдолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Головного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування вимоги, постанови, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач 2), в якому просила суд:
-визнати протиправно та скасувати постанову Державного виконавця Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Павліш Іванни Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №68971643 від 30.05.2022.
Ухвалою суду від 05.12.2022 позовну заяву залишено без руху. Позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:
-належним чином оформленої позовної заяви із точним зазначенням відповідачів/відповідача та викладом змісту позовних вимог до таких відповідачів/відповідача (з примірником для відповідачів/відповідача);
-заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску;
-власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
-документу про сплату судового збору в сумі 992,40 грн.
На виконання вимог ухвали суду від 05.12.2022 позивачем подано відповідну заяву, до якої долучено адміністративний позов з уточненим складом відповідачів та докази надіслання такого позову відповідачам, квитанцію про сплату судового збору в сумі 992,40 грн., витяг з сайту "Судова влада України", а також заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Розглянувши вказану заяву про усунення недоліків, суд дійшов до наступних висновків.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 оформлено уточнену позовну заяву, яку позивачем надіслано відповідачам поштою.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Позивачем не додано до позовної заяви її копій, а також копій доданих до позовної заяви документів, що, на переконання суду є формальним, проте все ж порушенням ч.1 ст.161 КАС України.
Також із заяви про усунення недоліків судом встановлено, що з метою підтвердження того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, ОСОБА_1 долучала до матеріалів справи витяг з сайту "Судова влада України", що за своєю суттю не є власним письмовим підтвердженням позивача про зазначене.
Відповідно, позивачем не дотримано п.11 ч.5 ст.160 КАС України.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість наведених у заяві причин пропуску позивачем строку звернення до суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ч.4 ст.122 Кас України).
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.07.2020 в справі № 1.380.2019.001042.
Таким чином, причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Статтею 25 Закону №2464-VI визначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Аналіз ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI свідчить про те, що в разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку.
При цьому, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципу in dubio pro tributario має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону № 2464-VI.
Аналогічного висновку щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску зроблено у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 580/3469/19.
Отже, в даному випадку щодо позовної вимоги про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) підлягає застосуванню шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.
З даним адміністративним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 11.11.2022, що підтверджено штемпелем на поштовому конверті, в якому позов надіслано до суду.
Тобто, у позові позивач вказала на те, що про винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй було відомо ще в 2019 році.
Також позивач зазначала, що 03.06.2022 зверталася до Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відкритого за такою вимогою про сплату боргу недоїмки.
При цьому, жодних доказів на підтвердження зазначених обставин до матеріалів позову не долучила.
Заява ж про поновлення строку звернення до суду жодних обґрунтувань пропуску та доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку не містить.
Що стосується вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №68971643 від 30.05.2022, то суд звертає увагу позивача, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця при виконанні судового рішення по адміністративній справі встановлені ст.287 КАС України.
Вказані справи віднесені чинним КАС України до окремих категорій термінових адміністративних справ.
Зокрема, згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Як вже було зазначено, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулася 11.11.2022 шляхом надіслання такого позову поштою.
Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 30.05.2022.
За змістом адміністративного позову з матеріалами такого виконавчого провадження ОСОБА_1 ознайомилась в червні 2022 року, отримавши, зокрема, копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №68971643.
Поряд з цим, в заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 вказує, що про відкриття виконавчого провадження №68971643 вона дізналась 28.09.2022, коли отримувала юридичну консультацію в Адвокатському об`єднанні "Захист".
Суд зазначає, що повідомлені позивачем обставини є суперечливими та недоведеними, оскільки жодних доказів на їх підтвердження як до матеріалів позовної заяви, так і заяви про поновлення строку звернення до суду надано не було.
Отже, 10-денний строк оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №68971643 від 30.05.2022 позивач пропустила, доказів поважності причин пропуску не надала.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків, встановлених ч.4 ст.169 КАС України, шляхом повернення позовної заяви.
Керуючись ст.169, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 06 січня 2023 року

Суддя С.А. Борискін