Справа № 215/3846/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 січня 2023 року Справа № 215/3846/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2022 року на підставі ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2022р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни з вимогами про:

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатами розгляду заяви від 20.03.2020р. ініціювати оформлення трудової книжки, як позаштатному працівнику з 20.03.2020р. і визнати факт такої не видачі протиправною діяльністю до правового порядку наказу Міністерства раці та соціальної політики України від 29 липня 1993р. № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» , п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;

- встановлення наявності компетенції ( повноважень) Директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 20.03.2020р. відрахований Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради з моїх доходів консолідований страховий внесок, збір до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі вважати умовою для заведення трудової книжки, як позаштатному працівнику і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- встановлення наявності компетенції ( повноважень) Директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 20.03.2020р. ініціювати прийняття рішення в розумінні ст. 144 Конституції України, п. 19 ч. 1ст. 4 КАСУ і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 року зазначена справа розподілена судді Рябчук О.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року адміністративний позов залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки адміністративного позову шляхом надання до суду доказів сплати судового збору, або документів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копію ухвали про залишення адміністративного позову без руху від 16 листопада 2022 року надіслано позивачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення повернулось на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відміткою АТ «адресат відсутній за вказаною адресою».

Станом на 09.01.2023 року у суду відсутні докази виконання позивачем вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 р.

Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору та долучено довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення № 5470 від 15.08.2022 р., згідно якої позивач отримав компенсацію за надання соціальних послуг особі з інвалідністю 1 групи ОСОБА_2 за період з січня 2021 р. по грудень 2021 р. в загальному розмірі 25 851,00грн.

Жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища позивачем не надано.

Слід зазначити, що з довідки Тернівського управління праці та соціального захисту населення № 5470 від 15.08.2022 р. неможливо визначити розмір річного доходу позивача, як того вимагає стаття 8 Закону України «Про судовий збір».

Зазначена довідка не є достатнім доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містить відомостей про майновий стан позивача, який може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема, для сплати судового збору.

Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником до позовної заяви не надано.

Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище позивача.

Таким чином, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним позовну заяву у встановленому законом порядку, а саме, що компенсаційні виплати по догляду за особою з інвалідністю І групи є єдиним джерелом доходу, в тому числі, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, що може бути підтверджено довідкою податкового органу про доходи тощо.

Необхідність підтвердження неможливості сплатити судовий збір підтверджується правовими позиціями, викладеними у судових рішеннях Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 24.01.2020 року у справі № 815/2320/18 касаційний суд зробив акцент, що в кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою пор звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди мають встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо) рухомого, нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Княт проти Польщі, заява № 71731/01; п. 63-64 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Єдамський та Єдамська проти Польщі, заява № 73547/01).

В ухвалі від 08.12.2020 р. № 215/1907/20 Верховний Суд зазначив, що доказами неможливості сплати судового збору можуть слугувати, зокрема, документ, з якого можна буде визначити сукупний розмір його доходу за попередній рік (зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за рік, що передує зверненню до суду, які надаються органами Державної фіскальної служби тощо).

Проте, подана скаржником довідка Тернівського управління праці та соціального захисту населення № 5470 від 15.08.2022 р. вказує лише на розмір отриманої компенсації, а не річного доходу, а тому не може бути доказом на підтвердження майнового стану особи. Інших доказів на підтвердження свого майнового стану (довідки органу доходів і зборів про доходи, або про відсутність інших доходів за попередній календарний рік тощо) скаржник не надав.

Крім того, сам по собі факт отримання особою щомісячної компенсаційної виплати як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І групи не позбавляє цю особу права та можливості отримання інших доходів.

Також Суд зауважує, що позивач, звертаючись із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, не надав достатніх доказів, відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік. Таким доказом може слугувати, зокрема, довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Така позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10 травня 2019 року у справі № 9901/166/19.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, що зумовлюють звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими та задоволенню не підлягає.

Отже, недоліки позову не усунені позивачем у строк, встановлений судом, оскільки позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, або належних доказів на підтвердження обставин, що зумовлюють звільнення від сплати судового збору у даній справі.

Згідно з п. 1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що станом на 09.01.2023 року вимоги суду, викладені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 р., не виконані, недоліки позову не усунені позивачем, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали суду та не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позов слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Директора Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Благун Інеси Михайлівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу ОСОБА_1 .

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук