Справа № 280/5220/22
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року Справа № 280/5220/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання винити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач 1), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, третя особа), в якому з урахуванням уточнення просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку розмірів належного позивачу грошового забезпечення, у тому числі розмірів посадового окладу, окладу за спеціальним званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 01.01.2019, 01.01.2020, 01.01.2021 відповідно до норм приміток додатків 1, 10, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, зазначенням розмірів посадового окладу, окладу за спеціальним званням та щомісячних додаткових вид грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виходячи з показника «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року», та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти належних позивачу посадового окладу, окладу за спеціальним званням, які діяли протягом з 01.01.2019 по 30.04.2021 служби позивача у відповідача та зазначених в грошовому атестаті №14 від 30.04.2021 на момент звільнення позивача, з якого призначена пенсія;

зобов`язати відповідача за період з 01.01.2019 по 30.04.2021 здійснити перерахунок розмірів належного позивачу грошового забезпечення, у тому числі належних позивачу посадового окладу, окладу за спеціальним званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом на 01.01.2019, 01.01.2020, 01.01.2021 відповідно до норм приміток додатків 1, 10, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, зазначенням розмірів посадового окладу, окладу за спеціальним званням та щомісячних додаткових вид грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виходячи з показника «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року», та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти;

зобов`язати відповідача скласти та направити відповідні довідки про належне позивачу грошове забезпечення в ГУ ПФУ в Запорізькій області для здійснення перерахунку розмірів пенсії в періоди з 01.05.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по теперішній час відповідно до займаної посади та спеціального звання позивача відповідно до норм приміток додатків 1, 10, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, зазначенням розмірів осадового окладу, окладу за спеціальним званням та щомісячних додаткових вид грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, виходячи з показника «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року», та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти з врахуванням компенсації індексу (індексації) грошової одиниці в Україні за період 2021 та 2022 роки.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що в період з 18.12.2003 по 30.04.2021 проходив службу в підрозділах податкової міліції ГУ ДФС у Запорізькій області, однак після звільнення зі служби виявив, що відповідачем 1 було неправильно обраховано розмір посадового окладу та окладу за спеціальним званням за період з 01.01.2019 по 30.04.2021, що призвело до виплати грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством. Вказує, що відповідачем 1 при обрахунку посадового окладу та окладу за спеціальним званням (капітан) за період з 01.01.2019 по 30.04.2021 застосовувався розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року, тоді як мав застосовуватися розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01.01.2019, 01.01.2020, 01.01.2021.

Ухвалою суду від 06.09.2022 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 13.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

29.11.2022 року на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив (вх. №45450), у якому зазначає про перехід до ДПС України функцій ДФС України лише у сфері реалізації державної податкової політики з адміністрування єдиного внеску. Предметом розгляду у даній справі є нарахування та виплата позивачу сум грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні його зі служби у податковій міліції. Отже, спір у даній справі не стосується публічно владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших функцій, що були передані ДПС відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р. У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення факту припинення первісного суб`єкта ГУ ДФС у Запорізькій області, яке на даний час перебуває у стані припинення та не ліквідоване. Вказав, що підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача із обрахуванням нових розмірів посадових окладів та окладів за військове звання шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2019, на 01.01.2020 та 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт відсутні. Окрім цього, звертає увагу, що норма пункту 3 розділу II Закону № 1774-VIII Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення пункту 4 Постанови КМ України № 704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, а тому у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови КМ України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї. З урахуванням зазначеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від представника відповідача 2 на адресу суду надійшов відзив ( вх. № 38812 від 17.10.2022 ) в якому проти позову заперечує та зазначає що відповідач 2 не має повноважень щодо розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування тощо. Тобто Головне управління ДПС у Запорізькій області не є правонаступником ГУ ДФС у Запорізькій області в частині повноважень та особового складу підрозділів податкової міліції. Станом на 14.10.2022 ГУ ДФС у Запорізькій області відповідно до Єдиного реєстру фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб , громадських формувань знаходиться в стані припинення та не ліквідоване.

Щодо суті позовних вимог проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив (вх. №40320 від 24.10.2022, №46092 від 02.12.2022), у якій доводи відповідача 1 заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

У свою чергу, від представника відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №41565 від 31.10.2022, № 46659 від 07.12.2022), в яких не визнав доводів, викладених у відповідях та надав заперечення щодо викладених позивачем обставин.

Також від представника відповідача 2 надійшли заперечення (вх. № 41565 від 31.10.2022) в яких просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з з 18.12.2003 по 30.04.2021 проходив службу в підрозділах податкової міліції, в тому числі ГУ ДФС у Запорізькій області.

Наказом т.в.о. начальника ГУ ДФС у Запорізькій області від 19.04.09.2021 № 48-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з 30 квітня 2021 року з посади начальника третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Запорізькій області у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служб рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114. Вислуга років на 25.03.2021 складає в календарному обчисленні 17 років 04 місяці 12 днів, в пільговому обчисленні - не має.

Відповідачем за спірний період з 01.01.2019 по 30.04.2021 обрахунок розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням (а відтак і розміру всіх інших видів та складових частин грошового забезпечення позивача) здійснювався шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та вважає їх протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень пункту 357.1 статті 357 Податкового кодексу України (чинного на момент проходження позивачкою служби) форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Виплата грошового забезпечення працівникам податкової міліції України, регламентувалася Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»(далі - Постанова № 704) та Порядком виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 616 від 17.07.2018.

Постановою № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Постановою № 704, серед іншого, затверджено:

- тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з Додатком 1 до вказаної постанови (далі по тексту тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів);

- схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з Додатком 10 до вказаної постанови (далі по тексту схема тарифних розрядів);

- схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з Додатком 14 до вказаної постанови.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою № 103 до Постанови № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Урядом України було запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18, визнано протиправним та нечинним п. 6постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким, зокрема, в пункт 4 постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» були внесені зміни.

Таким чином, відповідно до редакції п. 4 постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Із наведеного вище слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Відтак, з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Тобто, з 29.01.2020 підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704, в редакції до внесення змін Постановою № 103.

Водночас не підлягає застосуванню норма пункту 4 Постанови № 704, яка передбачає прив`язку бази для обчислення розмірів окладів до суми, яка не може бути меншою 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року із таких мотивів.

Суд зазначає, що пунктом 3розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 №1774-VIII який набрав чинності 1 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені в постановах від 11.02.2021 в справі № 200/3757/20-а та справі № 240/11952/19 щодо застосування положень пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103 та пункту 3розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, які полягають у тому, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Таким чином, оскільки норма пункту 3розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, суд звертає увагу на відсутність правових підстав для обчислення розміру грошового забезпечення позивачки, визначаючи його шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704.

Отже, при обчисленні грошового забезпечення позивача за спірний період підлягає врахуванню виключно розмір прожиткового мінімуму.

Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 постанови № 704, яка відновила дію після прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, розмір грошового забезпечення позивачу у період із 29.01.2020 по 30.04.2021 повинен визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на 1 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде саме визнання протиправними дій ГУ ДФС у Запорізькій області щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період із 29.01.2020 по 30.04.2021 із урахуванням прожиткового мінімуму встановленого станом на 01.01.2018.

Порушене право підлягає захисту у спосіб зобов`язання перерахувати та виплатити спірні суми грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 30.0403.2021 із урахуванням прожиткового мінімуму встановленого станом на 01.01.2020 та 01.01.2021.

Щодо правонаступництва ГУ ДПС у Запорізькій області у межах спірних правовідносин суд вважає за необхідне вказати про таке.

18.12.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 "Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України" якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 2 Постанови № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (абзац 6 пункту 2 Постанови № 1200).

Розпорядженням № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Судом встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління ДФС у Запорізькій області () перебуває в стані припинення, про що свідчить запис: дані про перебування юридичної особи в процесі припинення, в стані припинення: 05.08.2019.

Відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 31 липня 2019 року зареєстровано ГУ ДПС у Запорізькій області.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби згідно з визначеного Кабінетом Міністрів переліку, до якого входить і ГУ ДПС у Запорізькій області. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

На підставі наказу Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 на базі ліквідованого ГУ ДПС у Запорізькій області утворено як відокремлений підрозділ Державної податкової служби новий територіальний орган Державної податкової служби Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державної податкової служби України здійснено державну реєстрацію створення відокремленого підрозділу юридичної особи Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП:44118663, місцезнаходження: Україна, 69107, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166).

Натомість, відповідно до інформації в Єдиному державному реєстрі ГУ ДПС у Запорізькій області () з 23 жовтня 2020 року перебуває в стані припинення, про що свідчить запис №015047257.

Наказом ДПС України "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" від 24.12.2020 №755 визначено розпочати з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно наказом ДПС України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 №529, функцій і повноважень територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" від 30.09.2020 №893.

Таким чином, між ГУ ДФС в Запорізькій області та ГУ ДПС в Запорізькій області відбулось компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво, тобто про перехід до ГУ ДПС в Запорізькій області функцій ГУ ДФС в Запорізькій області у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Суд зазначає, що обов`язки ГУ ДФС у Запорізькій області щодо грошового забезпечення колишнього працівника органів податкової міліції, не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ГУ ДПС в Запорізькій області розпорядчими документами.

З огляду на вказане, заміна відповідача як боржника може мати місце виключно у випадку фактичного вибуття ГУ ДФС в Запорізькій області унаслідок припинення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що запис про припинення ГУ ДФС в Запорізькій області (відповідача у справі) в Єдиному державну реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент вирішення судом питання про заміну боржника виконавчого провадження відсутній.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, обґрунтованими є і вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача підготувати та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області документи, із зазначенням виправлених відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових (надбавки, доплати, підвищення, премія) видів грошового забезпечення, необхідні для перерахунку призначеної йому пенсії за вислугу років за весь період її отримання, згідно з частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки це має значення для перерахунку пенсійного забезпечення позивача.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про сукупність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Запорізькій області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання винити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка полягає у незастосуванні з 29.01.2020 по 30.04.2021 при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 його грошового забезпечення за період проходження служби з 29.01.2020 по 30.04.2021 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Запорозькій підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи, із зазначенням виправлених відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових (надбавки, доплати, підвищення, премія) видів грошового забезпечення, необхідні для перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 496,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак