Справа № 379/1220/22
Суддя: Музиченко О. О.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/1220/22
Провадження № 2-а/379/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Музиченко О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Носач Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів і третьої особи Сороки К.В.,

Гітченка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторінсправу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського батальйону 1 роти патрульної поліції у м.Біла Церква рядового поліції Соляника Ігоря Юрійовича, Управління патрульної поліції у Київській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України,

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 року,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 16.08.2022 близько обіду він, керуючи автомобілем «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 в межах норм ПДР, рухався по провулку Гоголя в м. Біла Церква Київської області і через декілька хвилин був зупинений на вулиці Петра Запорожця працівниками поліції. Зупинившись, він надав на вимогу поліцейського документи на автомобіль та водійські права. Поліцейський ОСОБА_2 оглянув надані документи, сфотографував та повернув, а він поїхав далі у своїх справах. 10.11.2022 він отримав на пошті з Таращанського ВДВС постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього суми штрафу. 15.11.2022 у приміщенні Таращанського ВДВС він отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 про скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП. Указану постанову вважає незаконною, оскільки всупереч чинному законодавству працівник поліції в його присутності та в присутності свідків, які сиділи в його авто, ніяких документів не складав. Автомобіль під його керуванням не скоював ДТП, вимоги ПДР він не порушував. Зупинка його автомобіля була здійснення працівником поліції за відсутності будь-якого правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. При цьому, поліцейський не роз`яснював йому прав і обов`язків, не заслуховував його пояснень, а також пояснень свідків. На місці зупинки поліцейський постанови не складав, копію постанови йому під підпис не вручав, поштою він цю постанову не отримував. Тому позивач просить суд визнати незаконними дії поліцейського батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядового поліції Соляника Ігоря Юрійовича щодо винесення постанови про накладення на нього - ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн у справіпро адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 року про скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; та скасувати постанову поліцейського батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядового поліції Соляника Ігоря Юрійовича серії ЕАР № 5762904 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, позивач просить поновити йому строк на подання цього позову, оскільки про існування оскаржуваної постанови він дізнався 15.11.2022 в Таращанському відділі ДВС після отримання 10.11.2022 постанови про відкриття виконавчого провадження. Зауважує, що в оскаржуваній постанові невірно вказана його адреса, а тому він не отримував цієї постанови засобами поштового зв`язку і до 15.11.2022 про існування цієї постанови не знав.

18.11.2022 суд постановив ухвалу, якоюадміністративний позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків (а.с.16-18).

01.12.2022 до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви (а.с.26-29).

01.12.2022 суд постановив ухвалу, якою прийнявуказаний позов до розгляду; відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання та роз`яснив відповідачу право подати відзив на позов, а також запропонував йому подати до суду матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5762904 від 16.08.2022, винесену поліцейським батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядовим поліції Соляником І.Ю., на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, та належним чином завірену копію оскаржуваної постанови у строк до 08 грудня 2022 року (а.с.30, 31).

Того ж дня 01.12.2022 на поштові та електронні адреси відповідача та третьої особи було надіслано судом ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками до нього (а.с.32, 33).

09.12.2022 суд постановив ухвалу, якоюзалучив до участі у справі другого відповідача - Управління патрульної поліції у Київській області та відклав розгляд справи на 27.12.2022 у зв`язку з необхідністю направлення даної ухвали суду та позову з додатками залученій стороні(а.с.38-40).

23.12.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідачів Гітченка О.П. з додатками та підтвердженням направлення його копії позивачу(а.с.51-59). Указаний відзив мотивовано тим, що згідно постанови 16.08.2022 о 17 год 08 хв водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Fiat Doblo», номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гоголя 16, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупину заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо допущеного позивачем порушення було розглянуто відповідачем 16.08.2022 на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, та пояснив позивачу підставу зупинки, а також те, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, поліцейський, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення в межах санкції цієї статті у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Після цього позивача було ознайомлено з винесеною постановою та повідомлено йому порядок її оскарження та наслідки невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП. Тому відповідачі вважають хибними викладені в позові твердження позивача, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Вказують, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. У відзиві також зауважено, що відповідно до п. 8.3.1 наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб, у зв`язку з чим відеозапис події відсутній. Посилаючись на військовий стан від 24.02.2022, вказують про відсутність на зберіганні в БПП в м. Біла Церква будь-яких інших доказів (а.с. 52-56).

27.12.2022 до суду подано пояснення на позовну заяву третьої особи Департаменту патрульної поліції з додатками та підтвердженням направлення його копії позивачу(а.с.65-70). У поясненнях наведено доводи і аргументи, аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву, на підставі яких Департамент патрульної поліції просить відмовити у позові.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги з наведених у позові підстав, суду пояснив, що того дня він їхав з онколікарні в районі Торгового Центру. Справа від «Челентано» стояв патрульний автомобіль, за ним ще одне авто. Дорога має по одній смузі для руху в кожному напрямку та веде до базару, там завжди багато людей і машин. Для того, щоб пропустити людей, які переходили перед ним дорогу, та автомобіль, який їхав прямо, перед поворотом ліворуч він призупинився на проїжджій частині, постояв хвилину-дві щоб усіх пропустити, та рушив далі. На тій ділянці дороги дійсно є дорожній знак «Зупинка заборонена», але він цієї вимоги не порушував і не зупиняв автомобіль. Вже біля автовокзалу його зупинив патрульний автомобіль, поліцейський підійшов та, не представившись, вказав на порушення ним вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена». Він заперечив та пояснив, що нічого не порушував. На вимогу поліцейського пред`явив документи, той їх сфотографував. На його пропозицію зафіксувати всі його пояснення, взяти пояснення свідків, які перебували в його авто, поліцейський відмовив та сказав, що це йому не потрібно та дозволив подальший рух. При спілкуванні поліцейські не роз`яснювали йому прав та обов`язків, не відбирали пояснень, не складали постанови та нічого не вручали і не пропонували отримати. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на АДРЕСА_1 , де він ніколи не мешкав та не має ніякого стосунку до тої адреси. Постанову державного виконавця він сам забрав з пошти випадково, після чого взяв у відділі ДВС оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та вирішив її оскаржувати, оскільки вона є незаконною.

Представник відповідачів та третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав повністю з підстав, наведених у відзиві та поясненнях, суду пояснив, що після повороту з вулиці Я.Мудрого по всій правій смузі по вул.Гоголя розміщено знак 3.34 «Зупинку заборонено». Поліцейські з патрульного авто стали свідками того, як водій автомобіля «Fiat Doblo» зупинився в зоні дії цього заборонного знаку, певний час постояв та поїхав далі. На вимогу поліцейських зупинити авто спочатку не відреагував, зупинився значно пізніше. При спілкуванні поводив себе агресивно та упереджено. Поліцейський вказав водію, що той порушив вимогу знака 3.34 «Зупинку заборонено», роз`яснив водієві права та обов`язки, відібрав у нього усні пояснення та склав постанову. Від отримання копії постанови позивач відмовився, а тому копія цієї постанови була направлена на його поштову адресу. Звідки ця адреса була взята чітко пояснити не зміг. Розмова поліцейського і водія була зафіксована на нагрудну боді-камеру, але через сплив часу (більше 30 діб) на виконання Наказу МВС відеозапис як з боді-камери, так і з відео-реєстратора патрульного авто було знищено. Матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесено оскаржувану постанову, відсутні, оскільки відібрання письмових пояснень у порушника нормативно-правовими актами не вимагається, а в опитуванні свідків поліцейський не вбачав потреби. Вважає постанову поліцейського законною і просить відмовити у позові повністю.

Представник відповідачів та третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав повністю з підстав, наведених у відзиві та поясненнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, представників відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вислухавши показання свідків, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом установлено, що 16 серпня 2022 року поліцейським батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядовим поліції Соляником І.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 5762904, якою за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.10).

На виконання ухвали суду від 01.12.2022 з пропозицією до відповідача надати матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесено оскаржувану постанову, а також належним чином завірену копію самої постанови (а.с. 30,31) ні матеріали, ні постанова не були надані суду.

З доданої позивачем до позову копії постанови серія ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 вбачається, що 16.08.2022 о 17:38 в м. Біла Церква по провулку Гоголя,16 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FIAT DOBLO», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, … за порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів… .

Згідно Правил дорожнього руху України, дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

За вимогою ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд установив, що в наявній у матеріалах справи копії постанови серія ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 у графі «10. Копію постанови мною отримано» відсутній підпис ОСОБА_1 , як особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, а також відсутній запис про відмову від підпису або отримання копії постанови (а.с.10).

З цього суд висновує, що позивачу не було вручено копію оскаржуваної постанови на місці зупинки безпосередньо після її складання поліцейським. Жодних відомостей про те, що позивач відмовився від отримання копії цієї постанови, немає.

Графа постанови «Копію постанови надіслано рекомендованим листом…» не заповнена (а.с. 10). Тобто, матеріалами не підтверджується надсилання відповідачами за допомогою засобів поштового зв`язку рекомендованим листом копії оскаржуваної нині постанови на адресу ОСОБА_1 ..

У постанові та відривній квитанції про сплату штрафу місце проживання ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Проте, згідно довідки №2190 про реєстрацію місця проживання особи за період з 14.06.2016 по 24.11.2022, виданої управлінням ЦНАП Таращанської міської ради, ОСОБА_1 з 09.10.2017 по теперішній час (дата формування довідки 24.11.2022) зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с. 22). Цю ж адресу позивач вказав у своєму позові як адресу свого місця проживання (а.с. 1).

З наведеного суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 не знав про складання щодо нього оскаржуваної постанови до моменту отримання 10.11.2022 постанови про відкриття виконавчого провадження з подальшим одержанням 15.11.2022 у Таращанському відділі ДВС копії оскаржуваної постанови серія ЕАР № 5762904 від 16.08.2022. Указане підтверджується даними відстежень рекомендованих поштових відправлень, та відтиском штемпеля на конверті, наданих позивачем (а.с. 11, 27-29).

Згідно ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки копію оскаржуваної постанови позивачу не було вручено безпосередньо після її складення, не направлено рекомендованим листом на адресу його місця проживання, а надано вже під час примусового виконання 15.11.2022 у відділі ДВС, при цьому позов подано до суду 18.11.2022 строк подання цієї позовної заяви позивачем не пропущено.

Водночас, вищеописані порушення, допущені відповідачем, вказують на те, що позивачу не було роз`яснено права на оскарження постанови та наслідки її невиконання, що призвело до примусового стягнення з позивача суми штрафу в увдвічі більшому розмірі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положенням ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу марки «FIAT DOBLO» д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку забороно», а також ближче 10 м від місця виїзду з прилеглої території. Відповідачі не надали суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції, викладеної у відзиві.

Так, за наслідком перегляду відеозапису, наданого представниками відповідачів, суд позбавлений можливості встановити місце зупинки автомобіля під керуванням позивача, а також переконатися у тому, що сам факт такої зупинки дійсно мав місце. Відеозапис має виключно оглядовий зміст і не стосується суті досліджуваної судом ситуації. Водночас, відеозапис з відеореєстратора патрульного авто та/або з нагрудної боді-камери поліцейського, на які мала б бути зафіксована ця подія, суду не надано.

Натомість, з показань свідків вбачається, що ОСОБА_1 не порушував ПДР, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності складена без участі позивача та без вручення йому відповідної її копії.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є дружиною позивача у справі. В серпні 2022 року, точної дати не пам`ятає, вони з чоловіком і знайомим ОСОБА_6 їхали по м.Біла Церква, коли їхнє авто зупинив поліцейський патруль. Чоловік був за кермом, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні і добре чула всю розмову, оскільки чоловік з автомобіля не виходив. Поліцейський підійшов до них і ствердив, що чоловік здійснив зупинку під знаком «Зупинку заборонено». Водій пояснив, що цього не було, можливо, мала місце вимушена призупинка, щоб пропустити пішоходів. Але поліцейський наполягав, поводив себе грубо, зухвало. Чоловік запропонував записати все, увімкнути камеру, надати пояснення, допитати пасажирів, але поліцейський лише сфотографував його документи та сказав їхати далі. Ніяких документів поліцейські не складали, позивачу не вручали та не пропонували отримати. По АДРЕСА_1 вони ніколи не мешкали та не мають ніякого стосунку до цієї адреси. Про постанову чоловік дізнався значно пізніше, коли отримав її копію в ДВС.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що ОСОБА_1 є його сусідом. Того дня сусід підвозив його з Білої Церкви в село. Він сидів позаду водія, дружина ОСОБА_1 сиділа на передньому пасажирському сидінні. Недалеко від базару їхнє авто зупинив поліцейський патруль. Водію вказали на те, що він зупинився в недозволеному місці. Проте, ми призупинялись перед поворотом ліворуч для того, щоб пропустити людей, які переходили дорогу, та автомобілі, які рухались назустріч прямо. ОСОБА_1 пред`явив документи і ми поїхали далі. Ніяких постанов поліцейський не складав, ОСОБА_1 не вручав та не пропонував отримати.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу наведеного вище суд висновує, що постанова серії ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Суду ж не наведено і не надано тих доказів, на підставі яких відповідачем було винесено оскаржувану постанову. При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Суд повторно зауважує про те, що матеріали адміністративної справи, на підставі яких була прийнята оскаржувана постанова, відповідачами не надані.

Водночас, позивач не визнав факт вчинення ним правопорушення, внаслідок чого звернувся до суду з адміністративним позовом, при цьому відповідачами не виконано встановлений законом обов`язок довести правомірність свого рішення, як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачами не було надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем конкретного адміністративного правопорушення.

Згідно положення п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із цього, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в частині скасування постанови серії ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Водночас, правові підстави для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій поліцейського щодо винесення оскаржуваної постанови відсутні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серія НОМЕР_3 від 16.11.2021 (а.с.9), - згідно ст. 139 КАС України судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 122, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 286, 289, 292, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5-13, 72, 73, 77, 122, 132, 139, 162, 241-247, 255, 257, 262, 286, 292, 295-297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядового поліції Соляника Ігоря Юрійовича, Управління патрульної поліції у Київській області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5762904 від 16.08.2022 року задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядового поліції Соляника Ігоря Юрійовича серії ЕАР №5762904 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду згідно ч.4 ст. 286 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження згідно ст. 295 КАС України.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 07.01.1952 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: поліцейський батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Біла Церква рядовий поліції Соляник Ігор Юрійович, місцезнаходження: вул. Сухоярська, 18 А, м. Біла Церква, Київська область;

Відповідач 2: Управління патрульної поліції у Київській області,місцезнаходження: вул. Академіка Туполєва, 19, м. Київ,

Третя особа: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ.

Повне судове рішення складено 10.01.2023.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО