Справа № 376/644/22
Суддя: Коваленко О. М.
Дата ухвалення: 2022-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/644/22
Провадження № 2-а/376/17/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2022 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування позову позивач вказав, що 19 лютого 2022 року об 11:16:31 Поліцейським 1 роти БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області Лісовий Микола Миколайович розглянув справу по вул. Ярослава Мудрого, 42 в м. Біла Церква Київської області про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та виніс постанову про накладання на позивача штрафу у розмірі 340 грн.

Із Постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 19.02.2022 року о 11:09:23 в м. Біла Церкв, вул. Ярослава Мудрого, 42 керуючи транспортним засобом FORD FUSION НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1. рух прямо та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 33 ПДР. Порушення вимог дорожніх знаків, дана обставина підтверджується Постановою про накладання адміністративного стягнення.

19.02.2022 року близько 10 години 40 хвилин керуючи автомобілем FORD FUSION НОМЕР_1 позивач припаркувався поблизу ТРЦ «Гермес» у м. Біла Церква Київської області. У цей час до позивача підійшли три працівника поліції і повідомили його, що він порушив Правила дорожнього руху, зокрема на вул. Ярослава Мудрого, 42 не виконав вимоги знаку 4.1 Рух Прямо та здійснив поворот ліворуч. Один із них запропонував надати письмові пояснення.

У поясненні позивач зазначив, що під час руху по вул. Ярослава Мудрого йому стало зле: упав цукор в крові. Дружина - пасажир, яка за професією лікар, запропонувала припаркуватися біля ТРЦ і з`їсти цукерку. Ї цією метою позивач заїхав на територію ТРЦ і припаркувався, з`їв цукерку. У поясненнях позивач зазначив, що нещодавно переніс захворювання на COVID - 19.

Після оформлення пояснення позивач заявив клопотання, що бажає скористатись допомогою адвоката, з яким у понеділок може прибути для розгляду справи по суті. Працівник поліції Лісовий М.М. відхилив клопотання позивача.

Під час розгляду справи поліцейський роз`яснив позивачу права. Позивач знов заявив клопотання, що бажає скористатися правовою допомогою адвоката. Запропонував також надати для огляду докази про порушення правил дорожнього руху. Про те, Поліцейський проігнорував клопотання позивача та роздрукував два екземпляра Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі.

На екземплярі, який залишився у поліцейського позивач зробив відмітку про незабезпечення його прав на адвоката.

Позивач вважає, що Постанова необгрунтована, не відповідає вимогам законодавства, при розгляді справи порушені права позивача на правову допомогу, на ознайомлення з матеріалами справи.

Форма Постанови не відповідає вимогам ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній не наведені докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався позивач, висловлених їм доводів.

Під час розгляду справи про вчинене правопорушення працівник поліції не надав позивачу докази, які підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення: відмовився надати такі докази. У п. 7 Постанови зазначено: «До постанови додаються БК 4770572». З додатком позивач не був ознайомлений.

Під час розгляду Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі працівником поліції не забезпечено право позивача на правову допомогу адвоката або іншого фахівця у галузі права.

Таким чином, позивач вважає, що адміністративне стягнення накладено на нього безпідставно, а тому Постанова про накладання стягнення підлягає скасуванню.

Також, 26.04.2018 року Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 вказав, що аналіз положень статей КупАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окремо позивач наголошує, що верховний Суд у постанові від 26.04.2016 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Отже, такий доказ має бути обов`язково вказаний у постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване як в автоматичному режимі так і не в автоматичному режимі.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17.

Тобто, у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здіснено фото - чи відеозапис порушення.

Отже, відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху, є належним доказом, якщо в постанові є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В силу принципу презумції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обгрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просить суд:

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕАО № 533 32 28 від 19.02.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 05.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Олексій Гітченко надав суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що викладені у позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, оскільки вважають, що поліцейський Гітченко О.В. діяв відповідно до чинного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2022 року, Серія БАО №5333228, винесеною поліцейським 1 роти БПП в м. Біла Церква УПП в Київськиій області Лісовим М.М., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: п.33 «а» ПДР України - не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1. «рух прямо» та здійснив поворот ліворуч.

ОСОБА_1 на місці оскаржував дії працівника поліції, виявив бажання мати адвоката, ознайомитися з доказами про порушення правил дорожнього руху, просив відкласти розгляд справи, але поліцейський проігнорував клопотання та виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмір 340,00 грн.

Працівник поліції Лісовий М.М. при розглядів справи порушив права позивача та не надав можливості скористатися правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: правом на захист, не надав матеріали справи для ознайомлення, відхилив заявлені клопотання.

У відповідності до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У випадку невжиття працівником поліції заходів щодо надання водію можливості скористатися послугами адвоката під час оформлення справи про адміністративне правопорушення поліцейський порушує права водія, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. До такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 524/9827/16-а.

Разом із тим, відповідач не надав суду доказів чи заперечень, які могли б спростувати доводи позивача, щодо не надання можливості позивачу залучити правову допомогу.

Тому, позовна вимога про скасування постанови відповідача є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Водночас вимога позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП підвідомчість справ про адміністративне правопорушення закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (постанова КАС ВС від 01.03.2021 у справі № 490/843/15-а).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 19,72, 73, 77, 229,241-246, 286 КАС України, ст. ст. 221,268,271,284 КУпАП, суд

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати Постанову від 19.02.2022 року, Серія БАО №5333 228, складену поліцейським 1 роти БПП в м. Біла Церква УПП в Київськиій області Лісовим Миколою Миколайовичем,у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Відповідно до ст. 286 КАС України, постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.М. Коваленко