Справа № 296/301/23
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2023-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/301/23
У Х В А Л А
Іменем України
11 січня 2023 рокум.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) 10.01.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просить прийняти рішення про примусове видворення громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межі території України.

Перевіривши матеріали позову, вважаю, що провадження у справі не може бути відкрито та у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, зокрема, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Так, з матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивачем 28.11.2022 було подано адміністративний позов до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та примусове видворення. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2022 по справі № 296/8450/22 позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено в повному обсязі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022 справа № 296/8450/22 рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2022 скасовано в частині примусового видворення громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_2 та ухвалено нове рішення в даній частині - про відмову в позові. Мотивуючи таке рішення апеляційний суд зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення Громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому має бути зазначено строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України, що не перевищує 30 днів з дня його прийняття та підстав, які дають позивачу право на пред`явлення позовних вимог щодо видворення яке виникає після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Також апеляційний суд звернув увагу, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції відсутнє судове рішення про визнання громадянина Громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.204-1 КУпАП. Як встановлено апеляційним судом, дане рішення винесено 07 грудня 2022 року, тобто після винесення рішення судом першої інстанції (28 листопада 2022 року). При цьому, дані про особу затриманого, з"ясовано зі слів останнього, тобто будь-яке документальне підтвердження його ідентифікації - відсутне.

Разом з цим, в матеріалах адміністративного позову, поданого до Корольовського районного суду м. Житомира 09.01.2023, долучено екстрений паспорт дійсний для однієї поїздки номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджує його ідентифікацію, та постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 07.12.2022 про притягнення ОСОБА_4 ( що не є тотожним) до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 13600,00 гривень з посиланням у мотивувальній частині, що 28.11.2022 судом ухвалено рішення про його видворення, яке як з`ясовано скасована судом апеляційної інстанції.

Крім того суд апеляційної інстанції вказав: "Колегія суддів зауважує, що при розгляді справи в суді першої інстанції не була надана оцінка відсутності рішення про повернення затриманого, винесене ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, не надано оцінки факту не ідентифікації особи затриманого, що з моменту затримання - 25.11.2022, до розгляду справи в суді - 28.11.2021, пройшло лише три дні, тобто відповідачу не було надано можливість самостійно покинути територію України. Дані обставини свідчать про те, що позивач передчасно звернувся до суду першої інстанції з позовом в частині примусового видворення"
"При цьому, колегія суддів звертає увагу позивача, що після ідентифікації особи затриманого та проведення необхідного документування, позивач (за необхідності) не позбавляється права забезпечити подальше видворення затриманого із дотриманням процедури, передбаченої законом".
Отже, хоча позивач частково усунув недоліки, що були підставою для відмови в позові (ідентифікував особу затриманого, та надав екстренний паспорт дійсний для однієї поїздки, проте в ньому вказано, що він має виїхати 28.12.2022 а його термін дії до 27.01.2022, тобто його не можна реалізувати, оскільки ця дата минула наразі 2023 рік), рішення про повернення затриманого все ж таки відсутнє, то ввіжаю, що позивач звернувся до суду з позовом, який вже розглянуто судом.

Таким чином, аналіз матеріалів позовної заяви в сукупності свідчить про відсутність нових підстав для пред`явлення повторно позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , про примусове видворення.

У справі ЄСПЛ «Христов проти України» (заява №24465/04, рішення від 19.02.2009р.) суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Враховуючи вищезазначене, у відкритті провадження за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) слід відмовити, оскільки набрала законної сили постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2022 по справі № 296/8450/22 про відмову в задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , про примусового видворення.

Разом з тим вважаю за необхідне роз`яснити, що що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається

Керуючись ст.ст. 170, 248 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусового видворення- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В. М. Шкиря