Справа № 620/8092/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/8092/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ" до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ" (далі ТОВ "ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ", позивач) звернулось до суду з позовом (зі змінами) до Чернігівської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення Чернігівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA102000/2022/000047/2 від 02.08.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000095.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ним було подано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які містять всю необхідну інформацію та достовірні числові дані, однак відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яке не містить пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, інформації і джерел, які ним використовувались при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Не наведено обґрунтування та розрахунок скоригованої митної вартості на обладнання вартістю за одиницю. Вважає, що у митного органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів, оскільки позивачем до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують митну вартість, а тому рішення митного органу є протиправним, необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви у повному обсязі та зазначає, що за митною декларацією від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814 до митного оформлення було заявлено товари: № 1 «фарбувальні джигери сурових полотен моделей ВК-7 та Mini Future 800/2000, бувші у використанні» рівень митної вартості 7,26 USD/кг; № 2 «запасні сталеві вали для намотування до джигера ВК-7, бувші у використанні» - рівень митної вартості 0,71 USD/кг; № 3 «додатковий гідравлічний привід для завантаження розвантаження джигерів з полотнами, змонтований на платформу з колесами, бувший у використанні» - рівень митної вартості 1,15 USD/кг. Одержувачем цих товарів є ТОВ «ТК ДТ-Чернігів». Поставка здійснювалася автомобільним транспортом на умовах FCA - PL Lodz в рамках зовнішньоекономічного контракту від 18.07.2022 № 6, укладеного з EKOTEKS TRADING -Z.GORECKI (Польща), на умовах передоплати. Митну вартість товару було заявлено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)). При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості. За результатами проведеного аналізу документів, поданих разом з митною декларацією №UA102020/2022/002814 встановлено наступне. Так, Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 «Предмет контракту» контракту від 18.07.2022 № 6 асортимент, характеристики, кількість, ціна товару узгоджуються в специфікаціях і зазначаються в інвойсах, що є невід`ємними частинами даного контракту. Згідно з графою 31 «Вантажні місця та опис товару» поданої митної декларації від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814 товари за№№ 2 і 3 є бувшими у використанні. Але серед наданих до митою оформлення документів (специфікація від 18.07.2022 № 1 до контракту від 18.07.2022 №6, проформа-інвойс від 18.07.2022 № PRO/9/2022, інвойс від 29.07.2022 № FV/7/2022 та пакувальний лист від 29.07.2022) немає жодної відмітки про те, що товари за №№ 2 і 3 є бувшими у використанні. Підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 візуально відрізняється від його підпису на інших наданих документах. Підпис та печатка, які містяться на інвойсі не відповідають підпису та печатці, якими скріплено контракт від 18.07.2022 № 6, отже в митниці виникли сумніви щодо дійсності інвойсу, що і стало підставою для витребування додаткових документів. Відповідно до платіжного доручення від 21.07.2022 № 37 комісійні витрати за переказ коштів здійснювалися за рахунок платника, про що свідчить відмітка в графі 71 «Комісійні ПУМБ за рахунок» цього доручення (за рахунок «платника»). Але вони не були включені до митної вартості товару, чим порушено вимоги п.п. «а» п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ. В митній декларації країни відправлення від 29.07.2022 № 22PL361010Е1870750 (копія) міститься посилання на інвойс № FV/7/2022, при цьому дата документу не вказана. Крім того, серед вказаних у експортній декларації 4-х товарів неможливо виокремити товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814, і як наслідок, перевірити їх заявлену митну вартість, оскільки вказані товари були задекларовані під одним кодом згідно з УКТЗЕД разом з іншими товарами. До митного оформлення було надано рахунок-фактуру від 28.07.2022 №К-0000100 щодо розміру транспортних витрат з перевезення вантажу. Його було виставлено згідно з заявкою від 26.07.2022 №1 до договору від 26.07.2017 № 2607, який не відповідає тому, який було надано до митного оформлення (договір від 26.07.2022 № 2607). Крім того, рахунок дійсний до сплати до 28.07.2022. Отже, станом на 02.08.2022 (на момент подання декларації до митного оформлення) рахунок повинен бути оплачений. Однак серед наданих до митного оформлення документів в порушення п. 5 ч. 2 ст. 53 МКУ відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення вантажу. Враховуючи розбіжності в документах, які можуть свідчити про викривлення дійсної вартості оцінюваних товарів за №№ 2 і 3, відсутність в документах підтвердження їх стану та року виготовлення, а також те, що згідно з ч. 5 ст. 54 MКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, то відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту для підтвердження заявленого рівня митної вартості оцінюваних товарів запропоновано надати висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, що дасть змогу підтвердити їх фізичний стан та задекларований рівень митної вартості. В свою чергу, особа, уповноважена на декларування, відмовилася від надання додаткових документів у зв`язку з їх відсутністю, про що повідомила листом від 02.08.2022. Таким чином, подані документи мають розбіжності та не дають можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації та здійснити їх перевірку у відповідності до положень ч. 21 ст. 58 МКУ. Отже, у зв`язку з неподанням особою, уповноваженою на декларування, документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2, 3 ст. 53 МКУ, враховуючи розбіжності в документах, відсутність підтвердження в них стану та року виготовлення товарів за №№ 2 і 3, приймаючи до уваги митні оформлення подібних товарів, здійснені в попередній період (згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби), а також враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54, п. 2 ч. 2 ст. 52 та ч. 2 ст. 58 МКУ, у митниці були усі підстави для відмови у застосуванні основного методу визначеннямитної вартості (за ціною договору) та для визначення митної вартості товарів за №№ 2 і 3 самостійно. Митну вартість товарів за №№ 2 і 3 скориговано митницею відповідно до ст. 64 МКУ за резервним методом та така митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 відмовлено у клопотанні представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Відповідачем подані заперечення, в яких зазначені аналогічні обставини, викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

18.07.2022 між позивачем (покупець) та Компанією ЕКІОТЕХ TRADING - Z .GORECKI (продавець) укладено контракт № 6, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати покупцю обладнання, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного контракту асортимент, характеристики, кількість, ціна якого узгоджуються в Специфікаціях і зазначається в Інвойсах, що є невід`ємними частинами даного Контракту (а.с.28-30). Відповідно до п.4.1 Контракту, оплата товару здійснюється по передоплаті за 1-2 тижні до завантаження на транспорт покупця.

02.08.2022 декларантом, який діяв від імені ТОВ «ТК ДТ-Чернігів» на підставі договору № 04/05/2020 від 04.05.2020, подано до відповідача декларацію № UA 102020/2022/002814 та заявлено до митного оформлення отриманий за Контрактом Товар:

обладнання для оброблення сурової тканини в розправленому вигляді без тиску, методом намотування тканини на робочі вали машини та перемотуванням з одного валу на другий. Під час перемотування тканина занурюється у ванну з робочим розчином. Головні складові фарбувального джигера: ванна з валами та кришкою, вузол приводу валів, електродвигуни, електрична шафа. Розрахована декларантом митна вартість товару визначена за ціною інвойсу (основним методом) та склала 35 500 Євро;

запасні сталеві вали для намотування до джигера ВК-7, бувші у використанні - 2 шт. Вал - 200см., робоча ширина - 180см., діаметр валу - 35 см., максимальний діаметр партії - 100см.+ Використовуються для намотування тканини при фарбуванні. Не містять озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів. Розрахована декларантом митна вартість товару визначена за ціною інвойсу (основним методом) та склала 200 Євро;

додатковий гідравлічний привід для завантаження розвантаження джигерів з полотнами, змонтований на платформу з колесами, бувші у використанні - 2 шт. Складаються з силового приводу (що включають у себе гідравлічний насос, електродвигун, розподільні клапани і ємкість для оливи), гідроциліндрів та шлангів, необхідних для з`єднання гідроциліндрів з гідравлічним силовим приводом. Розрахована декларантом митна вартість товару визначена за ціною інвойсу (основним методом) та склала 300 Євро. Загальна вартість товарів - 36 000 Євро.

Як слідує з матеріалів справи, з метою здійснення митного оформлення товару позивачем разом з митною декларацією № UА 102020/2022/002814 від 02.08.2022 до Чернігівської митниці було подано: інвойс № FV/7/2022 від 29.07.2022; зовнішньо-економічний контракт № 6 від 18.07.2022; платіжне доручення № 37 від 21.07.2022; довідку про транспортні витрати № 1 від 27.07.2022; транспортний документ CMR. Додатково надано: рахунок-проформа № PRO/9/2022; пакувальний лист від 29.07.2022; специфікація № 1 від 18.07.2022; сертифікат походження товару PL/MF/AR 0209596; копія митної декларації країни відправлення № 22PL361010Е1870750 від 29.07.2022; виписка по рахунку від 21.07.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № К-0000100 від 29.07.2022; договір (контракт) про перевезення № 2607 від 26.07.2022; технічний опис, вих. № 11 від 29.07.2022; акт про проведення огляду (переогляду) товарів; договір про надання послуг митного брокера № 04/05/2020 від 04.05.2020; фото товару; декларації за якими відмовлено у випуску товарів.

Під час перевірки наданих для підтвердження митної вартості товару документів фахівцями контролюючого органу декларанту було надіслано повідомлення, в якому вказано, що на виконання вимог частини третьої статті 53 Митного кодексу України, оскільки невідомо відомості про всі складові заявленого рівня митної вартості необхідне подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів висновок про вартісні характеристики товарів № 2-3, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

02.08.2022 Чернігівською митницею було прийнято рішення №102000/2022/000047/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митним органом було визначено митну вартість товарів №№ 2, 3 з розрахунку 2,10 та 3,761 USD/кг відповідно (а.с.16-18).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що в порядку контролю правильності визначення митної вартості товарів здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах. За її результатами встановлено, що відповідно до п.п. 1.1 п. 1 «Предмет контракту» контракту від 18.07.2022 № 6 асортимент, характеристики, кількість, ціна товару узгоджуються в специфікаціях і зазначаються в інвойсах, що є невід`ємними частинами даного контракту. Згідно з графою 31 «Вантажні місця та опис товару» поданої митної декларації від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814 товари за№№ 2 і 3 є бувшими у використанні. Але серед наданих до митою оформлення документів (специфікація від 18.07.2022 № 1 до контракту від 18.07.2022 №6, проформа-інвойс від 18.07.2022 № PRO/9/2022, інвойс від 29.07.2022 № FV/7/2022 та пакувальний лист від 29.07.2022) немає жодної відмітки про те, що товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 є бувшими у використанні. Крім того відповідно до п.п.6.2 п.6 «Повідомлення про відвантаження» контракту від 18.07.2022 № 6 продавцем покупцю має бути переданий лист із технічними характеристиками обладнання з оригінальною печаткою та підписом продавця. Проте, даний документ до митного оформлення не надавався. Підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 візуально відрізняється від його підпису на інших наданих документах. Відповідно до платіжного доручення від 21.07.2022 № 37 комісійні витрати за переказ коштів здійснювалися за рахунок платника, про що свідчить відмітка в графі 71 «Комісійні ПУМБ за рахунок» цього доручення (за рахунок «платника»). Але вони не були включені до митної вартості товару, чим порушено вимоги п.п. «а» п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ. В митній декларації країни відправлення від 29.07.2022 № 22PL361010Е1870750 (копія) міститься посилання на інвойс № FV/7/2022, при цьому дата документу не вказана. Крім того, серед вказаних у експортній декларації 4-х товарів неможливо виокремити товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814, і таким чином, перевірити їх заявлену митну вартість, оскільки вказані товари були задекларовані під одним кодом згідно з УКТЗЕД разом з іншими товарами, а їх митна вартість записана однією сумою. До митного оформлення було надано рахунок-фактуру від 28.07.2022 №К-0000100 щодо розміру транспортних витрат з перевезення вантажу. Його було виставлено згідно з заявкою від 26.07.2022 №1 до договору від 26.07.2017 № 2607, який не відповідає тому, який було надано до митного оформлення (договір від 26.07.2022 № 2607). Крім того, рахунок дійсний до сплати до 28.07.2022. Таким чином серед наданих до митного оформлення документів в порушення п. 5 ч. 2 ст. 53 відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення вантажу.

Враховуючи розбіжності в документах, відсутність підтвердження в них стану та року виготовлення товарів за №№ 2 і 3, приймаючи до уваги митні оформлення подібних товарів, здійснені в попередній період (згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби), відповідач прийшов до висновку, що є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товарів за №№ 2 і 3 самостійно.

Митну вартість товарів №№ 2 і 3 скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, - митні декларації від 23.11.2021 № UA209120/2021/040069, від 07.02.2022 № UA209120/2022/003431 та від 21.02.2022 № UA100350/2022/605294.

Митну вартість товарів за №№ 2 і 3 скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним методом з розрахунку 2,10 USD/кг (для тов. № 2), 3,761 USD/кг (для тов. № 3).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000095 (а.с.19, 152-156).

Не погоджуючись з вказаними рішенням та карткою відмови, позивачем подано скаргу до відповідача та Державної митної служби України, до якої надано ряд документів на підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товарів (а.с.63-72), однак оскаржувані рішення та картка відмови залишені без змін (а.с.73-78).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, із сиcтемного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методом (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Так, позивачем до митного оформлення було, серед інших документів, надано зовнішньо-економічний контракт № 6 від 18.07.2022, специфікацію № 1 від 18.07.2022, інвойс № FV/7/2022 від 29.07.2022, платіжне доручення № 37 від 21.07.2022, довідку про транспортні витрати № 1 від 27.07.2022, транспортний документ CMR, рахунок-проформа № PRO/9/2022, пакувальний лист від 29.07.2022, сертифікат походження товару PL/MF/AR 0209596; копія митної декларації країни відправлення № 22PL361010Е1870750 від 29.07.2022, виписка по рахунку від 21.07.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № К-0000100 від 29.07.2022, договір (контракт) про перевезення № 2607 від 26.07.2022.

Суд зазначає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів за №№ 12 і 3 за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

В силу вимог частин першої та другої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у Графі 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Так, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що відповідно до п.п. 1.1 п. 1 «Предмет контракту» контракту від 18.07.2022 № 6 асортимент, характеристики, кількість, ціна товару узгоджуються в специфікаціях і зазначаються в інвойсах, що є невід`ємними частинами даного контракту. Згідно з графою 31 «Вантажні місця та опис товару» поданої митної декларації від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814 товари за№№ 2 і 3 є бувшими у використанні. Але серед наданих до митою оформлення документів (специфікація від 18.07.2022 № 1 до контракту від 18.07.2022 №6, проформа-інвойс від 18.07.2022 № PRO/9/2022, інвойс від 29.07.2022 № FV/7/2022 та пакувальний лист від 29.07.2022) немає жодної відмітки про те, що товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 є бувшими у використанні. Крім того відповідно до п.п.6.2 п.6 «Повідомлення про відвантаження» контракту від 18.07.2022 № 6 продавцем покупцю має бути переданий лист із технічними характеристиками обладнання з оригінальною печаткою та підписом продавця. Проте, даний документ до митного оформлення не надавався. Підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 візуально відрізняється від його підпису на інших наданих документах. Відповідно до платіжного доручення від 21.07.2022 № 37 комісійні витрати за переказ коштів здійснювалися за рахунок платника, про що свідчить відмітка в графі 71 «Комісійні ПУМБ за рахунок» цього доручення (за рахунок «платника»). Але вони не були включені до митної вартості товару, чим порушено вимоги п.п. «а» п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ. В митній декларації країни відправлення від 29.07.2022 № 22PL361010Е1870750 (копія) міститься посилання на інвойс № FV/7/2022, при цьому дата документу не вказана. Крім того, серед вказаних у експортній декларації 4-х товарів неможливо виокремити товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 № UA102020/2022/002814, і таким чином, перевірити їх заявлену митну вартість, оскільки вказані товари були задекларовані під одним кодом згідно з УКТЗЕД разом з іншими товарами, а їх митна вартість записана однією сумою. До митного оформлення було надано рахунок-фактуру від 28.07.2022 №К-0000100 щодо розміру транспортних витрат з перевезення вантажу. Його було виставлено згідно з заявкою від 26.07.2022 №1 до договору від 26.07.2017 № 2607, який не відповідає тому, який було надано до митного оформлення (договір від 26.07.2022 № 2607). Крім того, рахунок дійсний до сплати до 28.07.2022. Таким чином серед наданих до митного оформлення документів в порушення п. 5 ч. 2 ст. 53 відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення вантажу.

Разом з тим, відповідачем не доведено жодними доказами впливу вказаних обставин на митну вартість заявленого до митного оформлення товару.

Посилання відповідача на відсутність документів з відміткою щодо перебування товарів у використанні, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до інвойсу та інформації зазначеної в декларації обладнанням є джигери для оброблення сурової тканини. Запасні сталеві вали для намотування та додатковий гідравлічний привід є запчастинами до джигерів, а не окремим обладнанням. Разом з декларацією, декларантом подано фото товарів, які пройшли митний огляд. Крім того факт перебування обладнання у використанні підтверджується також листом продавця, який надавався відповідачу зі скаргою №12/08/1 від 12.08.2022.

Щодо посилання відповідача, що до митного оформлення не надано лист з технічними характеристиками обладнання від продавця, то вказана підстава для коригування митної вартості є необґрунтованою, оскільки подання відповідного документу не передбачено ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, лист з технічними характеристиками не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

В свою чергу, суд зазначає, що декларантом митному органу було надано технічний опис № 11 від 29.07.2022.

Також суд критично ставиться до посилань відповідача, що підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 візуально відрізняється від його підпису на інших наданих документах.

Так, суд зазначає, що візуально підпис однієї і тієї ж особи може відрізнятись, враховуючи час, місце, інші обставини на час підписання. Крім того, документи можуть бути підписані різними уповноваженим на це особами підприємства. Підпис на інвойсі жодним чином не впливає на вартість товару та його митну вартість.

При цьому, суд зазначає, що інвойс містить печатку продавця.

Інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, доки орган доходів і зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.

Щодо платіжного доручення від 21.07.2022 №37, то суд зазначає, що частиною десятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

Тобто, норма на яку посилається митний орган при коригуванні митної вартості не включає в себе комісійні витрати банку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що експортна митна декларація країни відправлення не зазначена у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, як документ, який підтверджує митну вартість товарів та навіть розбіжності у ній не могли бути підставою для витребування додаткових документів та подальшому коригуванню митної вартості.

Як слідує з митної декларації країни відправлення остання має 4 графи з відокремленням товарів, з яких можливо відокремити товари №№ 2 і 3.

Посилання в декларації на інвойс з номером, але без дати, жодним чином не впливає на митну вартість товарів. Разом з цим, до митного оформлення було надано саме інвойс № FV/7/2022, який зазначено в декларації, тобто будь-які розбіжності відсутні.

Також суд зазначає, що описка в рахунку в році укладення договору жодним чином не впливає на вартість перевезення та митну вартість товару.

Не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи посилання відповідача, що декларантом порушено п.5 ч.2 ст. 53, а саме не надав платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення вантажу, оскільки вказаним пунктом встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Також, суд звертає увагу, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно положень статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості відповідач зазначає, що проводив консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості.

Однак, доводи Чернігівської митниці про проведення консультацій є необґрунтованими, оскільки право вимоги документів, передбачене у частині третій статті 53 Митного кодексу України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України.

Таким чином, вимога Чернігівської митниці про надання декларантом додаткових документів з посиланням на частину третю статті 53 Митного кодексу України не може свідчити про проведення процедури консультацій при митному оформленні товарів, оскільки вони врегульовані різними нормами Митного кодексу України, які передбачають вчинення сторонами різного роду дій: надання документів в одному випадку та обмін інформацією в іншому.

Отже, відповідачем не дотримано процедури при обранні методу визначення митної вартості товару, що є порушенням прав декларанта.

Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Водночас, судом не встановлено, а відповідачем не зазначено конкретних обставин, що стали підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу відповідачем не спростовано.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Наслідком таких протиправних дій є безпідставне, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів UA102000/2022/000047/2 від 02.08.2022 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000095 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ" до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Чернігівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UA102000/2022/000047/2 від 02.08.2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000095.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК ДТ-ЧЕРНІГІВ" (вул. Калачівська, буд.13, м. Київ, 02090, ).

Відповідач: Чернігівська митниця (просп. Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, код ЄДРПОУ ВП 43985581).

Повний текст рішення складений 10.01.2023.

Суддя О.М. Тихоненко