Справа № 440/87/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 січня 2023 рокум. ПолтаваСправа №440/87/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами позову Полтавського апеляційного суду до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправним, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Полтавський апеляційний суд 03.01.2023 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому просив:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича;

скасувати постанову від 20.12.2022 про накладення штрафу, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Тарасом Євгенійовичем у виконавчому провадженні №66389993.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

У силу частини другої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як визначено у пункті 4 частини п`ятої цієї статті, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

У позовній заяві ініціатор звернення просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича, однак не зазначає, які саме дії відповідача є предметом цього спору, що свідчить про невідповідність позовної заяви наведеній вище вимозі процесуального закону.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте позивач наведені вище вимоги процесуального закону не виконав, до позовної заяви не додав доказ сплати судового збору.

Натомість, прохальна частина позовної заяви містить клопотання про відстрочення сплати судового збору, що обґрунтоване посиланням на відсутність у позивача коштів для сплати судового збору з огляду на незатвердження кошторису Полтавського апеляційного суду на 2023 рік.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду, зокрема, звільнити позивача від сплати судового збору чи відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі.

У силу частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

А відповідно до частини другої вказаної статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведений перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Оцінюючи доводи позивача про незатвердження кошторису Полтавського апеляційного суду на 2023 рік, суд враховує, що цей спір має бути розглянутий у десятиденний строк з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

А оскільки позивачем не зазначено орієнтовних термінів затвердження кошторису, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору за подання цього позову, адже додані до позовної заяви документи не містять відомостей про можливість його сплати позивачем до ухвалення рішення суду у цій справі.

При цьому суд виходить з того, що у силу частини другої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду.

Слід зазначити, що надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з позовною заявою, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору належить відмовити.

Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 у справі №280/5145/19 зазначив, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією вимогою.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, встановлюється ставка судового збору у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У силу положень частини першої статті 4 названого Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 01.01.2023 - 2684,00 грн.

Тож, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву Полтавського апеляційного суду необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

заяви про уточнення змісту позовних вимог із зазначенням дій відповідача, що є предметом цього спору, та її копій відповідно до кількості учасників справи;

документа про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн за реквізитами: 22030101, судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, код за , рахунок отримувача: UA 4016719, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: судовий збір, за позовом (назва позивача), Полтавський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 133, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Полтавського апеляційного суду про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Полтавського апеляційного суду залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня повідомлення про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя О.О. Кукоба