Справа № 275/857/22
Суддя: Миколайчук П. В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/857/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Миколайчука П.В.,

при секретарі судових засідань Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержанта поліції інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник Ірини Валеріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшов адміністративний позов, у якому позивач ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕАР № 6202352 від 22.11.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що інспектор поліції при винесенін постанови від 22.11.2022 щодо притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необгрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Так, у постанові відповідач вказав, що він керував транспортним засобом із номерним знаком, на якому була встановлена решітка, що не дає чітко визначити символи, чим порушив пп. «в» п. 2.9 ПДР України. Позивач зазначає, що номерний знак був закріплений на спеціальній рамці, усі символи номерного знаку читалися з відстані навіть більшій 20 метрів. На його клопотання про залучення двох свідків, замір відстані та визначення символів номерного знаку, інспектор відмовив. При цьому він самостійно також не проводив вимірювання зазначеної відстані, а тому не може стверджувати, що номер не читався з відстані 20 метрів. З наведених вище підстав вважає оскаржувану постанову ЕАР № 6202352 від 22.11.2022 такою, що підлягає скасуванню, про що і просив суд.

Ухвалою суду від 02.12.2022 указаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.12.2022 у справі залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції. Також витребувано з Департаменту патрульної поліції матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

22.12.2022 від представника відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечили. Зазначили, що ОСОБА_1 22.11.2022 о 13:35 год. керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 з номерним знаком на якому була встановлена решітка, що не дає чітко визначити символи. Зазначають, що факт вчиненого правопорушення підтверджується фото/відеофіксацісю події, яка здійснена на нагрудний відеореєстратор працівника поліції, та відповідний фотофайл. Так, на фотофайлі чітко видно наявність сітки на транспортному засобі ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1 , яким керував 22.11.2022 ОСОБА_1 , а на відеофайлі зафіксовано процес спілкування та розгляду справи, а також пояснення надані ОСОБА_1 . Позивача було ознайомлено зі змістом постанови під підпис та отримано ним копію постанови. В зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову.

22.12.2022 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що номерний знак був закріплений на спеціальній рамці, усі символи номерного знаку читалися з відстані навіть більшій 20 метрів. При цьому відповідальність згідно ч.1 ст. 121-3 КУпАП настає у разі керування або експлуатації транспортного засобу з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій спрямованих на умисне приховування номерного знака. Тобто визначальним є саме факт перешкоджання чи ускладнення ідентифікації номерного знаку, а не сама наявність сітки на ньому. Номер його автомобіля добре читався з відстані навіть більшій, ніж 20 метрів, а тому притягнення до відповідальності є безпідставним. Під час складання постанови інспектор не надав жодних доказів вчинення ним правопорушення. Інспектор разом з відзивом надає відеозапис, однак такий доказ не повинен прийматися до уваги, адже він не зазначений у додатках до постанови. У графі 7 Постанови, де вказуються додатки до Постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу та технічного засобу. Просив позовну заяву задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглядати справу без йог оучасті, відношення до позову стороною зазначено у відзиві на позов.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідач сержант поліції інспектор батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник І.В. в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі

Суд розглядає справу без участі представників відповідачів відповідно положень ст. 205 та ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви по суті спору, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72 - 79 КАС України, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст.121-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Вимогами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року, Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року.

Приписами п.п. «в» п. 2.9 ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: - не належить цьому засобу; - не відповідає вимогам стандартів; -закріплений не в установленому для цього місці; - закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; - неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріали справи містять DVD диск, поданий відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, який містить запис зупинки автомобіля, спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної постанови. Однак на відео відображено, що наявність сітки на номерному знаку не заважає чіткому відображенню номерного знаку автомобіля. При цьому відеозапис події не містить відомостей, що поліцейським було здійснено замір відстані, на які не могло бути видно номерний знак авто, хоча позивач наполягав на такому та заперечував факт вчинення правопорушення. Жодних інших належних та достатніх доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідачем надано не було.

Суд звертає увагу, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії ЕАР № 6202352 від 22.11.2022, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Також, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тому суд вважає слушними доводи позивача про те, що не зазначення в оскаржуваній постанові від 22.11.2022 доказів, на підставі яких вона винесена (графа 7. «додатки» не заповнена) призводить до висновку про відсутність інших доказів вчинення правопорушення.

Одночасно суд зауважує, що на виконання вимог ст. 9 КАС України суд вживав заходів необхідних для з`ясування всіх обставин у справі шляхом витребування доказів, однак відповідачем такі докази суду надані не були.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки доказів провини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, а позивачем надано докази того, що 22.11.2022 номерний знак транспортного засобу, яким він керував, був відображений належним чином, то в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Вказане свідчить про неправомірність складеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та враховуючи, що місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем також заявлено позов до Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержанта поліції інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник Ірини Валеріївни.

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення поліцейські відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Отже, відповідні поліцейські та окремі структурні підрозділи Департаменту патрульної поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною 2 статті 126 та частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З огляду на наведене, оскільки адміністративний позов заявлено також до Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержанта поліції інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник Ірини Валеріївни, які є неналежними відповідачами, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до цих відповідачів.

Згідно ст.139 КАС України, оскільки позивач звільнений законом від сплати судового збору та в зв`язку з задоволенням позовних вимог до Департаменту патрульної поліції з цього відповідача підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати у виді судового збору. Заяв про розподіл інших видів судових витрат не надійшло.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 241-246, 255,286 КАС України, ст.7, 9, 121-3, 245, 280, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержанта поліції інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник Ірини Валеріївни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАР № 6202352 від 22.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні позовних вимог до Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержанта поліції інспектора батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник Ірини Валеріївни відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 11.01.2023.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ід.номер: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції , юридична адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, , .

Відповідач: інспектор батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник Ірина Валеріївна, місце роботи: Управління патрульної поліції в Житомирській області, вул. Покровська, 96, м. Житомир, 10031.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області, вул. Покровська, 96, м. Житомир, 10031, .

.

Суддя П.В. Миколайчук