Справа № 810/2914/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року справа № 810/2914/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд скасувати постанову від 04.07.2016 №51361072 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесену головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азановим Ю.П.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена до здійснення державним виконавцем повідомлення позивача про відкрите виконавче провадження ВП №51361072 від 07.06.2016, у зв`язку з чим порушено права позивача на самостійне виконання рішення, оскільки позивач не був обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження та необхідності добровільного виконання рішення (сплати штрафу). Наведене вказує, на думку позивача, на фактичну відсутність у державного виконавця правових підстав для початку примусового виконання рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 (суддя Виноградова О.І.) відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №810/2914/16 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Терещенко Олени Миколаївни задоволено, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 скасовано та направлено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 адміністративну справу №810/2914/16 прийнято до провадження судді Виноградової О.І., постановлено розгляд справи здійснювати одноособово суддею Виноградовою О.І., призначено судове засідання та витребувано докази по справі.

У листопаді 2016 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки 30.07.2016 до ВДВС Ірпінського МУЮ повернувся рекомендований лист з постановою про відкриття виконавчого провадження з відміткою про те, що лист не вручено та повертається за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 (суддя Виноградова О.І.) провадження в адміністративній справі № 810/2914/16 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6784/16-а.

В ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 судом було зазначено, що в межах адміністративної справи № 810/2914/16 позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відповідача від 04.07.2016 ВП № 51361072 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Як убачається з названої постанови, вона винесена на виконання у примусовому порядку постанови Адміністративної комісії Коцюбинської селищної ради Київської області від 14.04.2016 № 3/1, яка оскаржується в межах справи № 367/6784/16-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що розгляд адміністративної справи №810/2914/16 по суті є неможливим до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 367/6784/16-а, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі № 367/6784/16-а необхідні для правильного вирішення адміністративної справи №810/2914/16 по суті.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 , розпорядженням керівника апарату Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 призначений повторний автоматизований розподіл справи.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 прийнято адміністративну справу №810/2914/16 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. Витребувано від Ірпінського міського суду Київської області інформацію про стан розгляду Ірпінським міським судом Київської області справи №367/6784/16-а.

07.12.2021 Київським окружним адміністративним судом було направлено запит до Ірпінського міського суду Київської області щодо надання інформації за результатами вирішення справи №367/6784/16-а та, за наявності, надіслати завірену копію прийнятого рішення із зазначенням відомостей про набрання ним законної сили.

Судом було з`ясовано, що як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, 23.04.2020 Ірпінським міським судом Київської області прийнято рішення у справі №367/6784/16-а, яким поновлено строк на оскарження постанови №3/1 від 14.04.2016, складеної інспектором благоустрою, спеціаліста 1 категорії Коцюбинської селищної ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Позов задоволено та скасовано постанову №3/1 від 14.04.2016, складену інспектором благоустрою, спеціаліста 1 категорії Коцюбинської селищної ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Ірпінського міського суду Київської області не оскаржувалось та є таким, що набрало законної сили 25.05.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 поновлено провадження в адміністративній справі №810/2914/16. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України. Витребувано від Ірпінського міського суду Київської області копію рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2020 у справі №367/6784/16-а з відміткою про дату набрання даним судовим рішенням законної сили.

16.09.2022 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Ірпінського міського суду Київської області надійшла копія рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2020 у справі №367/6784/16-а з відміткою про дату набрання даним судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 17.08.2004. Зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи свідчать, що 14.04.2016 Адміністративною комісією Коцюбинської селищної ради Київської області було прийнято постанову №З/1 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУАП) у сфері порушення правил благоустрою, а саме: спалювання сміття в межах житлового масиву (протокол №2 від 31.03.2016 р. інспектора з благоустрою, спеціаліста 1 категорії Коцюбинської селищної ради) на суму 850,00 грн.

Примірник вказаної постанови було надіслано на адресу позивача поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором №812, проте поштова кореспонденція повернулась адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Коцюбинська селищна рада Київської області звернулась до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області із заявою від 07.06.2016 про відкриття виконавчого провадження за постановою від 14.04.2016 №З/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері благоустрою на ОСОБА_1 та виконання зазначеної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері благоустрою від 14.04.2016 №З/1 шляхом стягнення з боржника на користь держави штрафу.

За результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови Коцюбинської селищної ради Київської області від 14.04.2016 №З/1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 850,00 грн., головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азановим Юрієм Петровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51361072 від 07.06.2016 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 850,00 грн.

Стягувачем у даному виконавчому провадженні є Держава, боржником ОСОБА_1 .

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження постановлено боржнику самостійно виконати в строк до 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження сплатити штраф та з`явитись (з квитанцією про сплату) до відділу ДВС Ірпінського МУЮ у прийомні години.

При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №51361072 від 07.06.2016 зазначено, що документ вступив у законну силу (набрав чинності): 14.04.2016.

Примірник вказаної постанови було надіслано на адресу позивача поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором №690, проте поштова кореспонденція повернулась адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання» 30.07.2016.

Судом встановлено, що 04.07.2016 головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азановим Юрієм Петровичем в рамках виконавчого провадження ВП №51361072 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення 850,00 грн.

Примірник вказаної постанови було надіслано на адресу позивача поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором №452, проте поштова кореспонденція повернулась адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання» 30.07.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у відповідача жодних підстав для винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.07.2016 не було, так як оскаржувана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена до здійснення державним виконавцем повідомлення позивача про відкрите виконавче провадження ВП №51361072 від 07.06.2016, у зв`язку з чим порушено права позивача на самостійне виконання рішення, оскільки позивач не був обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження та необхідності добровільного виконання рішення (сплати штрафу), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд керувався наступним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-ХІV, у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження №51361072 від 07.06.2016).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Закону що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №606-ХІV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (частина друга статті 2 Закону №606-ХІV).

Частинами першою, другою та третьою статті 5 Закону №606-ХІV передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб а території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону №606-ХІV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Статтею 11 Закону №606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону №606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною другою статті 17 Закону №606-ХІV встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 103-1, 103-2, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150-152, статтями, 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою четвертою статті 156-1, статтями156-2,159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181,частиною першою статті 182, статями 183, 186, 212-1 цього Кодексу.

Отже, постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері порушення правил благоустрою адміністративних комісій при виконавчих органах селищних рад є виконавчими документами та підлягають виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із частиною першої статті 19 Закону №606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника (частина друга статті 19 Закону №606-ХІV).

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону №606-ХІV під час пред`явлення виконавчого документа або дубліката до виконання разом з ним подаються:

1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна засудженого за вироком суду копія опису майна і копія вироку. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;

2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна;

3) у судових справах, за якими застосовано заходи забезпечення позовних вимог, - копії документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову, у разі якщо такі заходи застосовувалися судом.

Згідно із частинами першої та другою статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбачених цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред`явлення (частина третя статті 25 Закону №606-ХІV).

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п`ята статті 25 Закону №606-ХІV).

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (частина шоста статті 25 Закону №606-ХІV).

З положень статті 25 Закону №606-ХІV випливає, що відкриття виконавчого провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до державного виконавця виконавчого документа є саме обов`язком державного виконавця, покладеним на нього чинним законодавством, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбачених цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Також, за правилами ч. 2 ст. 25 Закону №606-ХІV за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Приписи ст. 57 Закону №606-ХІV визначають, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та за наведеними вище правилами накладається за заявою стягувача при відкритті виконавчого провадження або не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення або не пізніше наступного робочого дня з дня виявлення майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №606-ХІV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу, судом враховується, що підстави зняття арешту з майна були регламентовані статтею 60 Закону №606-ХІV, аналіз змісту положень якої дає підстави для висновку, що арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду (ч. 5) або за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (ч. 3).

Аналіз наведених вище правових норм, які регламентували питання накладення арешту на майно боржника свідчить, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Як було встановлено судом, 07.06.2016 головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азановим Юрієм Петровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51361072 від 07.06.2016 на підставі постанови Адміністративної комісії Коцюбинської селищної ради Київської області від 14.04.2016 №З/1 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за правопорушення у сфері благоустрою на користь держави штрафу у сумі 850,00 грн.

В рамках даного виконавчого провадження головним державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азановим Юрієм Петровичем було винесено спірну постанову від 04.07.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення 850,00 грн.

Так, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає про те, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.07.2016 була винесена до здійснення державним виконавцем повідомлення позивача про відкрите виконавче провадження ВП №51361072 від 07.06.2016, у зв`язку з чим порушено права позивача на самостійне виконання рішення, оскільки позивач не був обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження та необхідності добровільного виконання рішення (сплати штрафу). Наведене вказує, на думку позивача, на фактичну відсутність у державного виконавця правових підстав для початку примусового виконання рішення.

Вказані доводи позивача суд не оцінює, оскільки судом встановлено, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження ВП №51361072, відкритого Ірпінським МВ ДВС ГТУЮ у Київської області 07.06.2016, боржником якого є ОСОБА_1 ,- завершено.

Отже, на момент вирішення цього спору чинним залишається арешт майна боржника, накладений у рамках виконавчого провадження №51361072 постановою від 04.07.2016 року. У той час як саме виконавче провадження завершено і доказів вчинення дій, спрямованих на виконання цього виконавчого документа протягом наступних семи років матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Наведені норми кореспондують приписам статті 41 Конституції України, які гарантують непорушність права власності.

Крім того, судом встановлено, що за результатами розгляду справи №367/6784/16-а Ірпінським міським судом Київської області прийнято рішення від 23.04.2020, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову №3/1 від 14.04.2016, складену інспектором благоустрою, спеціаліста 1 категорії Коцюбинської селищної ради про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Відповідно до відмітки Ірпінського міського суду Київської області на копії рішення, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2020 у справі №367/6784/16-а не оскаржувалось та є таким, що набрало законної сили 25.05.2020.

Відтак, спірна постанова головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азановим Ю.П. від 04.07.2016 №51361072 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження підлягає скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. згідно з квитанцією АТ «Ощадбанк» від 05.09.2016 №12412, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азанова Юрія Петровичам від 04.07.2016 у виконавчому провадженні №51361072 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний код: 34780165, місцезнаходження: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ярославська, буд. 11) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна грн. 20 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 09.01.2023.

Суддя Кушнова А.О.