Справа № 120/18251/21-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 січня 2023 р. Справа № 120/18251/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 (Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил Збройних Сил України), третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПП "Ефект"

до: Державної аудиторської служби України, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПП "Сучасні будівельні технології"

про: визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівель

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 (Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил Збройних Сил України) до Державної аудиторської служби України, третя особа на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ПП "Ефект" про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівель.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що порушень, встановлених під час моніторингу відповідачем процедури закупівлі UA-2021-08-28-003999-а, не допускав. Зауваження Держаудитслужби, не переконання позивача, носять формальний характер, оскільки жодне з них не пов`язано із забезпеченням ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції.

Позивач у позові також стверджував, що в оскаржуваному висновку не конкретизовано, як саме позивач має усунути виявлене порушення. Наполягав на тому, що в Держаудитслужби відсутні повноваження вимагати усунути виявлені порушення шляхом розірвання укладеного договору про закупівлю.

Ухвалою суду від 21.12.2021 відкрито провадження у справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи.

13.01.2022 до суду представником третьої особи ПП "Ефект" подано пояснення по суті спору згідно яких просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Зазначено, що на підтвердження кваліфікаційного критерію "наявність досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору, ПП "Ефект" в складі тендерної пропозиції, надано довідку щодо досвіду виконання двох аналогічних договорів, а також підтверджуючі документи щодо їх фактичного виконання. Водночас, з вимог тендерної пропозиції вбачається, що на підтвердження зазначеного критерію учасником закупівлі достатньо надати один аналогічний договір. ПП "Ефект" надано аналогічний договір, кладений з управлінням капітального будівництва Луцької міської ради від 25.07.2017 №19 з усіма додатками та додатковими угодами, що є його невідємними частинами, а також актами КБ-2в та КБ-3 та відгуком Управління, що підтверджують факт виконання робіт згідно зазначеного договору.

Щодо актів КБ-2в в яких нібито невірно зазначено договір зазначив, що даними актами прозвітовано за виконані роботи на підставі укладеного правочинну між генпідрядником та субпідрядною організацією (ПП "Монтажник"), що не заборонено чинним законодавством України при виконання договорів підряду. Вказані акти стосуються об`єкта будівництва, зазначеного саме у договору від 25.07.2017 №19. У замовника, при розгляді тендерної пропозиції була можливість пересвідчитися у достовірності наданої інформації, оскільки вказаний договір , укладено за результатами конкурентної процедури закупівлі, та є доступними на веб-сайті Уповноваженого органу з питань закупівлі.

19.01.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву. У відзиву зазначено, що учасник торгів ПП "Сучасні будівельні технології - 12" надав свою скаргу в останній день оскарження, а тому позивач зобов`язаний був надати свою відповідь у чітко встановлені строки, які передбачені частиною першою статті 24 Закону України "Про публічні закупівлі".

Стосовно доводів позивача про те, що була відсутня технічна можливість надання відповіді на вказану скаргу через відсутність опційних кнопок, представник відповідача зазначив, що такі доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки ніяких доказів таких тверджень позивач не надає.

Під час моніторингу закупівлі UA-2021-08-28-003999-а Держаудитслужба установила, що позивач як замовник закупівлі п. 5.1 та 5.3 пункту 5 розділу 3 Тендерної документації установив вимогу щодо надання учасниками у складі тендерних пропозицій довідки (у довільній формі) з інформацією про наявність досвіду виконання аналогічних договорів.

Поряд з цим, за результатами аналізу тендерної пропозиції учасника торгів ПП "Ефект", якого позивач оголосив переможцем закупівлі, у складі своєї тендерної пропозиції надав довідку про наявність документального підтвердження досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору від 08.08.2017 за №54/3, якою повідомив про виконання у повному обсязі 2-х договорів, укладених з ТОВ "Олицький агробуд" та Управлінням капітального будівництва Луцької міської ради. Разом з тим, наданий ТОВ "Олицький агробуд" лист - відгук від 03.09.2021 №110 не містить інформації про вартість виконаних робіт.

Окрім цього, ПП "Ефект" надав договір про закупівлю робіт за державні кошти від 25.07.2017 №19 та додаткові угоди від 18.12.2017 №1 та від 19.12.2017 №2 до Договору №19, укладений з Управлінням капітального будівництва Луцької міської ради. Проте, на підтвердження виконання вищевказаного договору учасник торгів ПП "Ефект" у складі своєї тендерної пропозиції надав акти приймання - виконання будівельних робіт за вересень-грудень 2017 на загальну суму 1882297,85 грн., що не підтверджує загальну суму виконання договору №19, чим не дотримано вимог пп. 5.1 та 5.3 п. 5 розділу 3 тендерної документації. У тендерній пропозиції ПП "Ефект" міститься 3 акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень - грудень 2017 року за загальну суму 170124,82 грн., які відносяться до іншого договору, а саме договору від 12.08.2017 №16/П.

Зазначене, на переконання представника відповідача, свідчить на невиконання ПП "Ефект" вимог пп. 5.1 та 5.3 п. 5 розділу 3 тендерної документації позивача.

З урахуванням викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.02.2022 задоволено клопотання ПП "Ефект" та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ПП "Сучасні будівельні технології-12".

17.02.2022 представником позивача на адресу суду подано відповідь на відзив згідно якого вважає, що висновок відповідача є неправомірним та просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 30.03.2022 за клопотання позивача провадження у справі зупинено у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації на території України.

Ухвалою суду від 22.08.2022 провадження у справі поновлено.

Судове засідання у справі, призначене на 20.09.2022 о 11:00 год., не відбулося, а справу знято із розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді Комара П.А. на навчанні у вищій школі суддів у період з 20.09.2022 по 22.09.2022.

У судовому засіданні 29.09.2022 представник позивача надала пояснення по суті спору, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити.

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули із невідомих для суду причин.

У зв`язку із закінченням відведеного часу для розгляду даної справи у судовому засіданні оголошено перерву до 12.10.2022.

Учасники справи у судове засідання 12.10.2022 не прибули, хоча про час, дату а місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача подала письмове клопотання в якому просила розгляд справи провести у письмовому провадженні без її участі.

В матеріалах справи міститься заява представника третьої особи ПП "Ефект" від 28.01.2022 про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

За правилами частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку учасників справи до суду, а також клопотання сторони позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмово).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 10.11.2022 відповідачем прийнято рішення про проведення моніторингу закупівлі (ідентифікатор закупівлі №UA-2021-08-28-003999-а) тривалістю з 10.11.2021 по 30.11.2021.

За результатами проведеного моніторингу складено висновок про результати моніторингу закупівлі, який 03.12.2021 №1097, який оприлюднено в електронній системі закупівель. Відповідно до висновку відповідачем було виявлено порушення вимог ст. 24 та ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі".

Разом із тим, не погоджуючись із відповідним висновком, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

За змістом статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного Фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань; за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення №43) Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Пунктом 7 Положення №43 встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Отже, Державна аудиторська служба України безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи відповідно до ст. 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі також Закон 922-VIII).

Моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону 922-VIII рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.

Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Частиною 3 статті 8 Закону № 922-VIII передбачено, що повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення із зазначенням унікального номера оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі, а також опису підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі.

Частиною 4 ст. 8 Закону № 922-VIII врегульовано строк здійснення моніторингу процедури закупівлі який не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону № 922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Порушення відповідачем вказаних норм ст. 8 Закону № 922-VIII, які врегульовують процедури призначення та проведення моніторингу, а також оформлення його результатів, судом не встановлено.

Частиною ст. 8 Закону №922-VIII визначено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;

2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Якщо під час моніторингу, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, було відмінено тендер чи визнано його таким, що не відбувся, орган державного фінансового контролю зазначає опис порушення без зобов`язання щодо усунення такого порушення.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.

Згідно з нормами розділу ІІІ Наказу від 08.09.2020 № 552 "Порядок заповнення констатуючої частини форми висновку" у пункті 1 констатуючої частини зазначаються:

питання, що стало предметом аналізу дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель, перелік проаналізованих документів та інформації, інші дії органу державного фінансового контролю, яких було вжито відповідно до законодавства для забезпечення проведення моніторингу процедури закупівлі;

опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого(их) за результатами моніторингу процедури закупівлі, із зазначенням:

структурної одиниці нормативно-правового акта, норми якої порушено, його виду, найменування суб`єкта нормотворення, дати прийняття та його реєстраційного індексу (крім законів), заголовка, а в разі відсилання до зареєстрованого нормативно-правового акта - також дати і номера його державної реєстрації в Міністерстві юстиції України. Під час зазначення структурної одиниці закону зазначається лише її заголовок (крім законів про внесення змін);

найменування та реквізитів документів, на підставі яких зроблено висновок про наявність порушення (у разі потреби також деталізуються суть та обставини допущення порушення).

У пункті 2 заповнюється висновок про наявність чи відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель за кожним із питань, що аналізувалися.

Відповідно до пунктів, 10, 11 ст. 8 Закону №922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.

Якщо замовник не усунув визначене у висновку порушення, що призвело до невиконання ним вимог, передбачених цим Законом, а також висновок не оскаржено до суду, орган державного фінансового контролю після закінчення строку на оскарження до суду, визначеного у частині десятій цієї статті, за результатами моніторингу вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Номер протоколу зазначається в електронній системі закупівель наступного робочого дня з дня складання протоколу, а також зазначаються дата та номер відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Пунктом 15 ст. 10 цього ж Закону передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.

З наведених законодавчих положень вбачається, що складений за результатами моніторингу закупівлі висновок про результати моніторингу закупівлі є актом індивідуальної дії, який містить обов`язкові для виконання заходи, направлені на усунення виявлених порушень, і такий висновок в зобов`язальній частині може бути оскаржений як в адміністративному, так і в судовому порядку.

При цьому, викладені у висновку про результати моніторингу закупівлі порушення, можуть бути підставою для притягнення службових (посадових) осіб підконтрольних суб`єктів господарювання як до дисциплінарної, так і до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що в оскарженому висновку вказується про порушення позивачем законодавства про закупівлі, - на підставі вищенаведених законодавчих положень такий висновок у зобов`язальній частині має негативні наслідки для позивача.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що висновок від 03.12.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2021-08-28-003999-а має безпосередні наслідки та негативний вплив для позивача як замовника послуги, що обумовлює необхідність забезпечення права на його судове оскарження з метою захисту права та інтересів позивача.

Надаючи оцінку зазначеним у висновку твердженням відповідача про порушення позивачем вимог абз. 2 п.1 ч. 1 ст. 31 "Про публічні закупівлі", суд керується такими мотивами.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону №922-VIII, замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону №922-VIII, замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, зокрема, наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій.

В даному ж випадку, як слідує зі змісту оскаржуваного висновку, за наслідками моніторингу закупівлі відповідач дійшов висновку про недотримання вимог абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону №922-VIII. Відповідний висновок зумовлений тим, що моніторингом питання розгляду тендерних пропозицій встановлено, що учасник-переможець ПП "Ефект" не відповідає кваліфікаційним критеріям, установленим статтею 16 Закону.

Підпунктами 5.1 та 5.3 пункту 5 розділу 3 тендерної документації Військовою частиною НОМЕР_1 встановлено вимогу щодо надання документального підтвердження досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), а саме:

- довідки про наявність досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів);

- копії(й) аналогічного (аналогічних) договору (договорів);

- оригіналу(ів) або нотаріально посвідченої(их) копії(й) листа(ів) про виконання договору(ів). Відгук повинен бути належно оформлений (містити вихідний номер та лагу) із зазначенням дати і номера договору (на який надано відгук), інформації про вартість виконаних робіт та належне виконання договору, у тому числі стосовно якості та строків та обов`язкової інформації про замовника (телефон).

- актів КБ-2в та КБ-3, сума яких підтверджує виконання аналогічного (аналогічних) договору (договорів) у повному обсязі.

Із матеріалів справи слідує, що на підтвердження кваліфікаційному критерію «наявність досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)» ПП «ЕФЕКТ» в складі тендерної пропозиції надано довідку щодо досвіду виконання двох аналогічних договорів, а також підтверджуючі документи щодо їх фактичного виконання. Також, надано аналогічний договір, укладений з управлінням капітального будівництва Луцької міської ради від 25.07.2017 №19 з усіма додатками та додатковими угодами, що є його невід`ємними частинами, та актами КБ-2в, КБ-3 та відгуком Управління, що підтверджують факт виконання робіт згідно зазначеного договору.

Разом тим, моніторингом встановлено, що в актах КБ-2В невірно зазначено номер договору.

Дослідивши наявний в матеріалах справи акт №4 форми КБ-2В, судом з`ясовано, що такий складено на виконання договору №16/П від 12.08.2017.

З метою встановлення усіх обставин справи судом витребувано у ПП "Ефект" належним чином засвідчену копію договору №16/П від 12.08.2017.

На виконання вимоги суду третьою особою надано суду такий договір з якого судом встановлено, що ПП "Ефект" в особі директора ОСОБА_1 (Замовник) та ПП "Монтажник" (Підрядник) укладено договір підряду. Предметом договору визначено - реконструкція нежитлового приміщення під амбулаторією на вулиці Гордіюк в м. Луцьку.

Зазначений договір субпідряду укладений ПП "Едект" на виконання договору №19 про закупівлю робіт за державні кошти від 24.07.2017 предметом якого є "реконструкція нежитлового приміщення під амбулаторією на вулиці Гордіюк в м. Луцьку.

Таким чином, Актами форми КБ-2, сумніви щодо яких виникли у відповідача, прозвітовано за виконані роботи на підставі укладеного правочину між генпідрядником ПП "ЕФЕКТ" та субпідрядною організацією ПП "Монтажник". Вказані акти стосуються об`єкта будівництва, що передбачений договором від 25.07.2019 №19.

За підсумками наведеного, суд вважає відповідачем зроблено передчасний висновок про порушення позивачем вимог абз. 2 п.1 ч. 1 ст. 31 "Про публічні закупівлі".

Надаючи правову оцінку способу усунення виявлених порушень, суд зазначає таке.

У констатуючій частині оскарженого висновку відповідач у зв`язку із виявленням порушень під час спірного моніторингу відповідачем на підставі статей 5 та 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" у п. 3 спірного висновку зобов`язує позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Надаючи правову оцінку наведеному, суд зазначає, що такий захід реагування у вигляді зобов`язання розірвати укладений договір, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору, що наразі виконаний, є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу корупційним діям і зловживанням. Однак, зауваження Держаудитслужби зводиться до невідповідності пропозиції одного з учасників вимогам тендерної документації, що носить формальний характер, так як воно не пов`язане із забезпеченням ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції.

При вирішенні цього спору суд також враховує необхідність чіткого дотримання учасниками торгів вимог, визначених у тендерній документації, а також необхідності підтверджувати відповідність учасника кваліфікаційним вимогам саме тими документами, які визначені у такій документації. В той же час, відповідні протиправні дії замовника неодмінно повинні утворювати порушення одного з основних принципів здійснення державних закупівель, визначеного статтею 5 Закону №922-VIII, а саме - недискримінація учасників. Натомість, відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів того, що позивач будь-яким чином поставив учасників закупівлі у дискримінаційне становище.

Статтею 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні " передбачено права органу державного фінансового контролю, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. Проте ні вказаним Законом, ні іншим нормативно-правовим актом безпосередньо не встановлено право органів фінансового контролю вимагати застосування відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору.

Суд зазначає, що у висновку про результати моніторингу закупівлі взагалі не йде мова про неефективне, незаконне, нецільове тощо використання бюджетних коштів, що не узгоджується, як з завданнями відповідача, визначеними Положенням про Державну аудиторську службу України, так і з вимогою про застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору.

Крім цього, відповідно до частини 1 статті 41 Закону №922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 4 статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У частині першій статті 203 ЦК України наведено вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частина перша статті 215 ЦК України визначає підставою недійсності правочину недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених наведеними приписами статті 203 Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналіз наведених нормативних підстав недійсності правочинів та її наслідків дає можливість дійти висновку, що інститут недійсності має на меті повне скасування правочину (розірвання договору) саме як юридичного факту, а його застосування має приводити до відновлення стану, який існував до укладення договору, який суперечить законодавству.

Відповідно до ст. 43 Закону №922-VIII договір про закупівлю є нікчемним у разі:

1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону;

2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону;

3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону;

4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону;

5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.

Як видно з оскаржуваного висновку, відповідач не встановив випадків, які передбачені статтею 43 Закону №922-VIII, що виключає наявність будь-яких підстав про ствердження щодо нікчемності договору про закупівлю.

Також суд вважає за необхідне врахувати правовий висновок Верховного Суду у постановах №420/5590/19 від 30.11.2021, де суд касаційної інстанції вказав, що з моменту визначення переможця торгів та встановлення відповідності пропозиції позивача вимогам тендерної документації та вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" неможливо відмінити процедуру закупівлі, у порядку, передбаченому статтею 31 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки це нівелює принципи та основні положення Закону України "Про публічні закупівлі". Право на відміну торгів існує лише на стадії до завершення процедури торгів, а не після їх завершення на стадії укладання договору з переможцем. Після укладення договору про закупівлю процедура закупівлі є завершеною.

У цьому випадку відповідач не скористався своїм правом своєчасного здійснення контролю закупівлі до кінцевого строку подання тендерних пропозицій учасниками, а це унеможливило своєчасне реагування позивача на відповідні зауваження у рамках проведення безпосередньо процедури закупівлі (у тому числі щодо внесення змін до тендерної документації), а не вже після укладання договору з переможцем закупівлі.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 160/8403/19 від 30.11.2021.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення.

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому, з питань оцінки "пропорційності" ЄСПЛ, як і з питань наявності "суспільного", "публічного" інтересу, визнає за державою досить широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

Таким чином, усунення виявлених під час проведення моніторингу закупівлі недоліків в оформленні тендерної документації у запропонований в оскаржуваному висновку спосіб, зокрема, шляхом розірвання договору, призведе до порушення прав та інтересів позивача, третьої особи та матиме для них негативні наслідки, що є непропорційним у співвідношенні з виявленими недоліками.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №120/1297/20-а.

Разом з цим суд звертає увагу, що виявлене в ході моніторингу порушення не обмежило інших учасників закупівлі в оцінці об`єктивного та неупередженого визначення переможця та можливості реалізувати своє право на оскарження процедури закупівлі.

Суд зазначає, що матеріали даної справи не містять відомостей щодо наявності судових справ з приводу оскарження процедури закупівлі. Відповідних відомостей не було надано і під час розгляду даної справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога про зобов`язання Замовника здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, за встановлених обставин, є необґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що спірний висновок про результати моніторингу закупівлі не відповідає критеріям обґрунтованості, своєчасності та розсудливості, складений без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, а також суспільних інтересів, і цілями, на досягнення яких вони спрямовані. Отже, за вказаних обставин, висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі від 03.12.2021 №UA-2021-08-28-003999-а є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За змістом з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 2270 грн судового збору.

У зв`язку з задоволенням цього адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України від 03.12.2021, складений за результатами моніторингу процедури закупівлі №UA-2021-08-28-003999-а.

Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 (Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил Збройних Сил України) за рахунок бюджетних асигнувань Державної аудиторської служби України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 (Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил Збройних Сил України) (АДРЕСА_1)

Відповідач: Державна аудиторська служба України (вул. Петра Сагайдачного, м. Київ, 04070, )

Третя особа: ПП "Ефект" (вул. Кравчука, 17, м. Луцьк, Волинська обл., 43026, )

Третя особа: ПП "Сучасні будівельні технології (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13, оф. 323, ).

Суддя Комар Павло Анатолійович