Справа № 120/7608/22
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 січня 2023 р. Справа № 120/7608/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1), в якій просить:

- визнати протиправним рішення від 31.05.2022 №0200-0203-8/32158 про відому у призначені ОСОБА_1 ;

- зобов`язати зарахувати до страхового стажу період здійснення догляду ОСОБА_1 за особою похилого віку в період з 10.06.2003 по 31.12.2004, призначивши пенсію за віком з 21.04.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що по досягненню, 60-річного віку звернулась до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, отримала відмову відповідача, викладену у листі від 31.05.2022 №0200-0203-8/32158, яка мотивована відсутністю у заявника необхідного страхового стажу - 29 років. При цьому до страхового стажу не зарахований період догляду за пенсіонером з 10.06.2003 по 31.12.2004.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 26.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

17.10.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення заявлених вимог та вказав про наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.04.2022 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві. За результатами розгляду заяви та поданих документів, 25.04.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення №65 про відмову у призначенні пенсії.

При цьому, у поданому до суду відзиві відповідач зауважив, що в межах цього спору позивач оскаржує відмову у призначенні пенсії, що викладена в листі ГУ ПФУ у Вінницькій області від 31.05.2022 №0200-0208-8/32158, який в свою чергу не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України та не створює жодних правових наслідків для позивача.

02.11.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 25.04.2022 №65 вона не отримувала, більше того, з листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 31.05.2022 №0200-0208-8/32158 жодним чином не можливо було дізнатись про прийняте ГУ ПФУ в м. Києві рішення від 25.04.2022 №65.

10.11.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач, повторюючи аргументи, наведені у відповіді на відзив щодо необізнаності про існування рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 25.04.2022 №65, яким їй було відмовлено у призначенні пенсії, просила суд поновити строк для подання заяви про збільшення позовних вимог, прийняти її до розгляду та визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 25.04.2022 №65.

Ухвалою від 11.11.2022 поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про збільшення позовних вимог та прийнято вказану заяву до розгляду. Залучено до участі у справі як співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Вирішено розгляд справи розпочати спочатку. Встановлено відповідачу 2 строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у відповідача 1 матеріали пенсійної справи позивача.

05.12.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ в м. Києві, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав про наступне.

Позивач звернулася 21.04.2022 за №1173 до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 31.05.2022 №0200- 0208-8/32158 повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки необхідний страховий стаж (29 років) відсутній.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають жінки, які народилися з 1 січня 2022 року по З 1 грудня 2022 року при досягненні 60 років за наявності страхового стажу - не менше 29 років.

Згідно наданих документів ОСОБА_1 , а також даних персоніфікованого обліку загальний страховий стаж заявника становить 28 років 07 місяців 04 днів.

До страхового стажу не врахований період догляду за пенсіонером з 10.06.2003 - 31.12.2004, оскільки відсутній акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду, який складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

До 01.01.2005 час догляду за особою похилого віку, встановлюється зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01.01.2005 - у разі отримання допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Вказали, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (29 років) призначити пенсію за віком згідно Закону немає підстав.

23.12.2022 відповідачем 1 подано до суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по досягненню 60-річного віку, 24.04.2022 звернулась до органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 25.04.2022 №65 відмовлено заявнику у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного загального страхового стажу - 29 років. До загального страхового стажу не враховано період догляду за пенсіонером з 10.06.2003 - 31.12.2004, оскільки відсутній акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду, який складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних. Вказали, що відповідно до наданих документів загальний страховий стаж складає 28 років 7 місяців 4 дні.

Листом від 31.05.2022 №0200-0203-8/32158 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за поданою заявою від 21.04.2022.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та вказуючи, що відповідачами при вирішенні питання щодо призначення пенсії безпідставно не враховано Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду за пристарілою особою, складений головним спеціалістом відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) ГУ ПФУ у Вінницькій області, старостою Журавлівського старостинського округу, депутатом старостинського округу, довідку УПСЗН Барської РДА Вінницької області від 23.03.2009 №412, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

У силу пункту 1 частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Статтею 26 ЗУ №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Частинами першою, другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 9 ст. 11 Закону України №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту «ж» статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Пунктом «є» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктом 10 Порядку №637 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі:

акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;

документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

При зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи та престарілим до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати за яку сплачені страхові внески.

Час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду в період до 2004 року (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01 січня 2005 року - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду до 2004 року (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01.01.2005 - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення. пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду до 2004 року (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01.01.2005 - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Барської районної державної адміністрації Вінницької області від 23.03.2009 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на обліку в УПСЗН Барської районної державної адміністрації Вінницької області як одержувач допомоги по догляду за престарілою особою ОСОБА_2 , 1913 р.н., в період з 10.06.2003 по 15.01.2009.

В матеріалах справи міститься довідка УПСЗН Жмеринської районної державної адміністрації від 15.05.2022 №483 про отримання ОСОБА_1 компенсаційної виплати по догляду за ОСОБА_2 , 1913 р.н., у період з 1.0.06.2003 по 15.01.2017.

Крім того, матеріали справи містять Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду за пристарілою особою, складений головним спеціалістом відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) ГУ ПФУ у Вінницькій області Стадній І.Ю., старостою Журавлівського старостинського округу ОСОБА_3 , депутатом старостинського округу Луки І.Г. про підтвердження факту догляду ОСОБА_1 за пристарілою особою ОСОБА_2 у період з 10.06.2003 по 31.12.2003 ( том 1 а.с.15).

Нормативно-правовими актами, якими встановлено право осіб на отримання компенсаційних виплат, є постанова КМУ №558 від 29.04.2004 та постанова КМУ №832 від 26.07.1996.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №832 від 26.07.1996 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» (в редакції чинній у 2003-2004 рр.) встановлено щомісячні компенсаційні виплати у розмірі 480 тис.крб. непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом I групи, а також за престарілим, який досяг 80-річного віку.

Зазначені щомісячні компенсаційні виплати призначаються і виплачуються органами праці та соціального захисту населення та фінансуються органами Пенсійного фонду.

Відтак, відповідно до п. 9 ст. 11 Закону України № 1058-IV позивач, як особа, яка отримувала компенсаційні виплати, у спірний період (догляд за ОСОБА_2 з 10.06.2003 по 31.12.2004), факт догляду за пристарілою особою ОСОБА_2 підтверджено Актом обстеження фактичних обставин здійснення догляду за пристарілою особою, являється такою особою, що підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню у цей період.

Вказані докази в сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за пристарілою особою ОСОБА_2 та отримувала компенсаційні виплати, у спірний період з 10.06.2003 по 31.12.2004.

За таких обставин, ГУ ПФУ в м. Києві області безпідставно не врахувало до стажу роботи позивача період догляду за пенсіонером з 10.06.2003 по 31.12.2004.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідачі мають право, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності записів трудової книжки, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи.

В той же час, відповідачами не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності інформації зазначеної у довідці Управління соціального захисту населення УПСЗН Барської районної державної адміністрації від 23.03.2009 №412 та Акті обстеження фактичних обставин здійснення догляду за пристарілою особою, натомість відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду з 10.06.2003 по 31.12.2004.

Отже, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.04.2022 за №65 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що, до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком слід зарахувати період догляду за престарілою гр. ОСОБА_2 , 1913 р.н., з 10.06.2003 по 31.12.2004.

Водночас, з врахуванням, зарахованого за цим судовим рішення страхового стажу позивача та страхового стражу, який визнається відповідачем ( 28 років 7 місяців 4 дні), сукупний страховий стаж ОСОБА_1 становить понад 29 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідач 2, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 25.04.2022 за №65 діяв у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивачки на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за віком, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу пенсію за віком. призначити позивачу пенсію за віком.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач досягнула 60 років 19.04.2022, та із заявою про призначення пенсії звернувся 21.04.2022, тобто в межах строку визначеного пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058, то призначення пенсії має відбутися з 20.04.2022.

У зв`язку з вищевикладеним, задля належного захисту порушених прав позивача на призначення пенсії за віком, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи 10.06.2003 по 31.12.2004 з 20.04.2022.

Разом з тим не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 31.05.2022 №0200-0203-8/32158 про відому у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком, оскільки вказаний документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень та носить суто інформативний характер. Крім того, після подання цього позову, з`ясовано, що саме рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 25.04.2022 за №65 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком. Відповідно вказане рішення скасоване судом за наслідками розгляду цієї справи.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, положеннями ч. 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що за результатами розгляду справи судом не встановлено порушень прав позивача протиправними діями (бездіяльністю, рішенням) ГУ ПФУ у Вінницькій області, а спір, у свою чергу, виник у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення саме ГУ ПФУ в м. Києві, суд дійшов висновку про те, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 25.04.2022 за №65 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком, період з 10.06.2003 по 31.12.2004, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", враховуючи положення статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.04.2022.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.01.2023

Суддя Томчук Андрій Валерійович