Справа № 300/2958/22
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2022 р. справа № 300/2958/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про зобов`язання звільнити майно з податкової застави
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про зобов`язання звільнити майно з податкової застави.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що запис щодо податкової застави майна позивача рахується в реєстрі безпідставно та підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
19.08.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подало до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.
22.08.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого заперечує проти відзиву та зазначає, що враховуючи постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 по справі № 809/288/16, яка набрала законної сили згідно Постанови Верховного Суду від 22.07.2021, відповідач був зобов"язаний в досудовому порядку звільнити майно позивача з під податкової застави та вчинити подальші дії щодо виключення такого з відповідних державних реєстрів.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, судом встановлено наступне.
В наслідок проведення ГУ ДФС документальної невиїзної перевірки з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_1 по МД 206050001/2015/401573 від 09.10.2015., щодо ОСОБА_1 , було складено акт "Про результати документальної невиїзної перевірки з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_1 по МД 206050001/2015/401573 від 09.10.2015".
Постановою апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасовано в задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вищенаведену постанову суду апеляційної інстанції було подано касаційну скаргу до Верховного суду.
Після постановлення Львівським апеляційним адміністративним судом 22.02.2017 року своєї постанови - щодо позивача органом податкової служби прийнято та складено - акти опису майна та внесено таке в податкову заставу.
Однак Постановою Верховного суду від 27.07.2021 по справі 809/288/16- касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасовано. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року залишено в силі. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 6633,54 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі № 809/288/16 від 29.11.2021 року, змінено боржника у виконавчому листі ГУ ДФС в Івано- Франківській області замінено ГУ ДПС в Івано-Франківській області. В ухвалі судом встановлено, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області є правонаступником ГУ ДФС в Івано- Франківській області.
Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідно немає правових підстав для існування та дії: актів опису майна та податкової застави, оскільки такі винесені та складені саме у зв`язку з наявністю боргу за наслідком податкових повідомлень-рішень, які скасовані Верховним судом.
Також позивач зазначає, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області хоч і отримано постанову Верховного суду по справі № від 27.07.2021 року по справі 809/288/16, однак не взято її до уваги а також не взято до уваги, відома та виконання постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року по справі № 809/288/16.
Згідно акту опису майна, обтяження та податкова застава мого майна, продовжують існувати що на думку позивача - є протиправним.
Листом відповіддю відповідача від 26.11.2021 року, на заяву позивача зазначено, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області об`єктивно позбавлено можливості привести у відповідність інтегровану картку платника в частині платежів, адміністрування яких здійснює Держмитслужба. Після вирішення зазначеного питання на рівні ДПС України, його буде проінформовано. Однак позивач зазначає, що і досі не здійснено жодного вирішення його питання щодо скасування обтяжень.
На повторне звернення позивача до відповідача з заявою від 30.05.2022 року, позивачу надано лист відповідь від 30.06.2022 року, в якому зазначено, що дійсно за ним згідно інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС у ОСОБА_1 , обліковується податковий борг по митних платежах. Однак знову має місце посилання на те, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області об`єктивно позбавлено можливості привести у відповідність інтегровану картку платника в частині платежів. Зокрема вказано на перебування в податковій заставі, майно описане згідно акту опису від 28.04.2021 року № 2/15 яка зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Звернувшись до органу реєстрації транспортних засобів, позивачу відмовлено у здійсненні перереєстрації транспортного засобу який зареєстрований за ним, посилаючись на існуючі обтяження.
На підставі вказаних вище обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає та враховує наступне.
Відповідно до пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПКУ право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПКУ майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
З урахуванням положень статті 89 ПКУ право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Абзацом 5 п. 89.2 ст. 89 ПКУ передбачено, що у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Згідно п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання органом державної податкової служби підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку: - 93.1.2 визнання податкового боргу безнадійним; - 93.1.3 набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; - 93.1.4 отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.
Відповідно до п. 93.2 ст. 93 ПК України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.
Таким чином, вищенаведений перелік підстав припинення податкової застави є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.
Постановою апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасовано в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного суду від 27.07.2021 року по справі 809/288/16- касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасовано. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року залишено в силі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позивача відсутній податковий борг, а отже рішення про опис майна підлягає скасуванню.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Зобов"язати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звільнити з податкової застави майно, а саме автомобіль Mercedes - Benz E 220 CDI 243 д.н.з. НОМЕР_1 , виключивши з державного реєстру обтяжень рухомого майна у податкову заставу № 2/15 (2/09-19-13-02-29) від 28.04.2021 відносно платника податків ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76000, ).

Суддя Шумей М.В.