Справа № 160/15166/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» про стягнення податкового боргу, -
30.09.2022 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» (далі - відповідач), в якій позивач просить:
05.10.2022 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
17.10.2022 позивачем усунено недоліки позову.
Копія ухвали суду від 20.10.2022 надіслана сторонам, позивачу скерована через Електронний суд та доставлена до електронного кабінету 20.10.2022 (довідка про доставку електронного листа від 20.10.2022); відповідачу у паперовому вигляді направлена засобами поштового зв`язку на юридичну адресу та отримана 26.10.2022, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.
25.10.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що справа не є малозначною з огляду на заявлену позивачем суму стягнення. Вказані у відзиві обставини та заперечення вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин. Крім того, відповідачем зауважено на скрутному фінансовому становищі, тому стягнення з рахунків ТОВ «ФК «Дніпро» 134521262,04грн. є дуже значимими для товариства.
Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд виходить з наступного.
Кодексом адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, перелічених у частині четвертій статті 12 КАС України та частині четвертій статті 257 КАС України.
Проте, предмет спору у даній справі не віднесений до категорій, перелічених у частині 4 статті 12 КАС України та частині 4 статті 257 КАС України.
Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України) з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України та наведених додатково судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Суд зазначає, що відповідач не обмежений у своєму праві подавати заяви по суті, інші пояснення із викладенням своєї позиції щодо предмету спору, подавати всі наявні докази, а також заявляти клопотання та заяви, наводити свої доводи, міркування щодо спірного питання, заперечення проти заяв, клопотань і доводів позивача, та користуватись усіма наданими процесуальними правами учасників справи. Положення КАС України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.
Таким чином, розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами жодним чином не свідчить про можливе порушення принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників адміністративного процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування усіх обставин справи.
З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що з урахуванням вказаних ним у відзиві доводів для повного, всебічного встановлення обставин розгляд справи має здійснюватися з підготовчим засіданням, є безпідставними.
Покликання відповідача на значимість справи не може бути сприйняте як належний аргумент для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Будь-який спір з огляду на дії позивача щодо його ініціювання є значимими для нього, так само як і для відповідача, оскільки судове провадження має наслідком ухвалення судового рішення, яким вирішується спір між ними, яке підлягатиме оскарженню в порядку, визначеному КАС України.
Разом з цим, суд зазначає, що законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.
Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача та вважає за можливе розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на те, що у період з 19.12.2022 по 01.01.2023 включно суддя Бухтіярова М.М. перебувала у відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань види економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» за КВЕД: 93.19 Інша діяльність у сфері спорту (основна); інші: 93.11 Функціонування спортивних споруд; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.
За загальним розрахунком податкового боргу станом на 26.09.2022 за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на додану вартість у сумі 126640101,50грн.,орендної плати з юридичних осіб у сумі 7880309,24грн., в тому числі пені у розмірі 4118318,68грн, та 851,30грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.
Згідно із розрахунком, наведеним у позовній заяві, загальним розрахунком суми боргу, розрахунками пені (а.с.1-2, 89, 90, 91-101)та витягами з ІКП платника податковий борг у сумі 134521262,04грн., що заявлений до стягнення, виник:
Щодо зобов`язань, донарахованих контролюючим органом, матеріалами справи встановлено наступне.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у адміністративній справі №160/8513/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення залишено без розгляду.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у адміністративній справі №160/8513/18 набрала законної сили 24.01.2019.

2.Податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2020прийнято Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі акту №26760/04-36-52-30/32813827 від 07.05.2020, яким встановлено порушення відповідачем пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата сум узгоджених податкових зобов`язань по податковій декларації з ПДВ від 20.09.2016 № (а.с.67).

У зв`язку із чим, 07.07.2020 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» штрафу у розмірі 20% - 5 140,50грн.за затримку на 1222, 1148, 1055, 1018 календарних днів сплати задекларованих зобов`язань (а.с.70).

Копія податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2020направлена відповідачу на юридичну адресу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням (а.с.71).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 07.07.2020, відповідач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 30.10.2020 №31383/6/99-00-06-02-05-06 податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2020 залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.68-69).

3.Податкове повідомлення-рішення від 09.03.2016 № прийнято ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту №238/04-62-14-01/32813827 від 15.02.2016, яким встановлено порушення відповідачем п.п.16.1.4 п.16.1 ст. 16 та п. 288.5 ст.288 Податкового кодексу України, а саме: заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району, за 2015 рік на 947599,55грн. (а.с.45-46).

У зв`язку із чим, 09.03.2016 ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на загальну суму 1421399,32грн., з яких: 947599,55грн. за основним платежем (податковими зобов`язаннями) та 473799,77грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.43).

Копія податкового повідомлення-рішення від 09.03.2016 № направлена відповідачу на юридичну адресу засобами поштового зв`язку та вручена 14.03.2016 згідно із відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.42).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень 13.06.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 09.03.2016 року (адміністративна справа №804/3670/16).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 у адміністративній справі №804/3670/16, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12.02.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 у справі №804/3670/16 - без змін.

4.Податкове повідомлення-рішення від 03.02.2014 № прийнято ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту №22/1504/32813827 від 13.01.2014, яким встановлено порушення ТОВ «ФК «Дніпро» приписів п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України та рішення Дніпропетровської міської ради №216/8 від 02.02.2011, а саме: заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району, за 2011 рік на суму 656833,35грн., за 2012 рік на суму 659184,67грн., за січень-жовтень 2013 року на632237,40грн. (а.с.39-41).

У зв`язку із чим, 03.02.2014ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» грошового зобов`язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» на загальну суму2340588,49грн., з яких: 1948255,42грн. - за основним платежем (податковими зобов`язаннями) та 392333,07грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.36).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням № від 03.02.2014, відповідач оскаржив його в судовому порядку (адміністративна справа №804/391/16).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 у адміністративній справі №804/391/16, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2016 року у справі № 804/391/16 - без змін.

5.Податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 № прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту №34422/04-36-51-43/32813827 від 20.06.2019, яким встановлено порушення відповідачем п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю по податковій декларації з плати за землю на 2016 р. № від 19.02.2016 (а.с.65-66).

У зв`язку із чим, 22.07.2019Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» штрафу у розмірі 20% - 1,50грн. за затримку на 845 календарних днів сплати задекларованих зобов`язань (а.с.63).

Копія податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 № направлена відповідачу на юридичну адресу засобами поштового зв`язку та вручена 27.08.2019 згідно із відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.61).

6.Податкове повідомлення-рішення від 11.02.2019 № прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту №74076/04-36-51-43/32813827 від 20.12.2018, яким встановлено порушення відповідачем п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі за податковою декларацією з плати за землю № від 19.02.2016 (а.с.60).

У зв`язку із чим, 11.02.2019 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування відповідачу штраф у розмірі 20% - 1,25грн. за затримку на 150 календарних днів сплати задекларованих зобов`язань (а.58).

Докази надіслання відповідачу податкового повідомлення-рішення № від 11.02.2019 відсутні.

7.Податкове повідомлення-рішення від 22.07.2019 № прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі акту №34422/04-36-51-43/32813827 від 20.06.2019, яким встановлено порушення відповідачем абз. б п.266.10.1 п.266.10. ст.266 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, згідно із податковою декларацією від 17.02.2018 № (а.с.65-66).

У зв`язку із чим, 22.07.2019 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» штрафу у розмірі 20% - 851,30грн. за затримку на 222, 131, 39 календарних днів сплати задекларованих зобов`язань (а.с.62).

Копія податкового повідомлення-рішення від 22.07.2019 № направлена відповідачу на юридичну адресу засобами поштового зв`язку та вручена 27.08.2019 згідно із відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.61).

Відповідачу виставлена податкова вимога форми «Ю» №37-17 від 03.10.2016 на суму 205844565,99грн., яка вручена відповідачу 03.10.2016 (а.с.73).

На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 6.1. статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно із пунктом 8.1. статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних податків належить, зокрема, податок на додану вартість (пункт 9.1. статті 9 ПК України). До місцевих податків належать, зокрема, податок на майно (підпункт 10.1.1. пункту 10.1. статті 10 ПК України).

Податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю (пункт 265.1. статті 265 ПК України).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пунктами 15.1.-15.2. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктами 36.1. - 36.3. статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконанням податкового обов`язку згідно із пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом пункту 54.1. статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження(пункт 57.3. статті 57 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 14.1.156., 14.1.157. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За змістом пунктів 58.2., 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 ПК України).

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку (пункт 56.10. статті 56 ПК України).

Відповідно до пункту 56.15. статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Процедура адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17. статті 56 ПК України закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18. статті 56 ПК України).

Згідно із пунктом 129.1. статті 129 ПК України, в редакції на час спірних відносин,пеня нараховується:

129.1.1.після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Відповідно до пункту 129.2. статті 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Відповідно до пункту 129.3. статті 129 ПК України нарахування пені закінчується:

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно із пунктом 129.4. статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.4., пункту 59.5. статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Положенням підпунктів 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 ПК України контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За змістом пунктів 95.1., 95.2. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3. статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19., 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 28.04.2004 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та має заборгованість з податку на додану вартість, орендній платі за землю з юридичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

У справі, що розглядається, заявлені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» виникли у зв`язку із несплатою:

126634961,00грн. - нарахованих контролюючим органом сум штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 05.01.2018 № термін сплати 14.02.2019 (з урахуванням узгодження в судовому порядку та набранням законної сили судовим рішенням від 24.01.2019 у адміністративній справі №160/8513/18 24.01.2019);

5140,50грн. - нарахованих контролюючим органом сум штрафу за податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» від 07.07.2020 № термін сплати 08.06.2021;

1421399,32грн. - нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань та штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 09.03.2016 № термін сплати 21.11.2016(з урахуванням узгодження в судовому порядку та набранням законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №804/3670/16 - 10.11.2016);

2340588,49грн. - нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань та штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням форми від 03.02.2014 № - термін сплати 14.11.2016 (з урахуванням узгодження в судовому порядку та набранням законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №804/391/16 - 03.11.2016);

1,50грн. - нарахованих контролюючим органом сум штрафу за податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» від 22.07.2019 № термін сплати 06.09.2019 (з урахуванням вручення 27.08.2019);

1,25,00грн. - нарахованих контролюючим органом сум штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 11.02.2019 №;

851,30грн. - нарахованих контролюючим органом сум штрафу за податковим повідомленням-рішенням форми «Ш» від 22.07.2019 № термін сплати 06.09.2019 (з урахуванням вручення 27.08.2019);

4118318,68грн. пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України, з яких: 166909,92грн. по податковому повідомленню-рішенню від № та 3951408,76грн. по податковому повідомленню-рішенню від №;

Водночас, звернення до суду із заявленими вимогами відбулось лише 30.09.2022.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 102.2 статті 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

За змістом пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що Податковим кодексом України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Під час розгляду грошових вимог контролюючого органу до боржника, як платника податків, суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який у пункті 102.4. статті 102 Податкового кодексу України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним. У разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Поряд з цим, судом враховано, що 13.05.2020 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 №591-IX, яким внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України, а саме: зміст одного з абзаців пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у наступній редакції: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.».

Закон від 13.05.2020 №591-IX набув чинності з 29.05.2020.

Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин. В подальшому дія карантину рішеннями Уряду України періодично продовжувалася, в тому числі до 30 квітня 2023 року.

З огляду на викладене, оскільки станом на день звернення позивача до суду на території України діє карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), а перебіг строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу, зупинено з 18.03.2020 з урахуванням положень пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому не можна вважати, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області пропущено строк давності для звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, що виник внаслідок несплати відповідачем у встановлені законом строки сум нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від 05.01.2018 №, від 07.07.2020 №, від 22.07.2019 №, від 11.02.2019 № та від 22.07.2019 №.

Надіслання та отримання податкових повідомлень-рішень від 05.01.2018 №, від 07.07.2020 №, від 22.07.2019 №, від 22.07.2019 № підтверджується матеріалами справи тане заперечується відповідачем.

Разом з тим, матеріали справи не місять доказів надіслання та вручення відповідачу податкового повідомлення-рішення від 11.02.2019 № про нарахування 1,25грн. штрафу.

За відсутності доказів надіслання відповідачу податкового повідомлення-рішення відсутні правові підстави вважати узгодженим таке податкове зобов`язання, а відтак наявності права позивача на вчинення дій щодо стягнення суми боргу за таким податковим повідомленням-рішенням.

Поряд з цим, матеріали справи містять докази узгодження податкового повідомлення-рішення від 05.01.2018 № в судовому порядку (справа №160/8513/18), податкового повідомлення-рішення від 07.07.2020 № в адміністративному порядку (рішення ДПС України від 30.10.2020 №31383/6/99-00-06-02-05-06), вказані податкові повідомлення-рішення є чинними, доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.

Доказів узгодження в адміністративному та/або в судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 22.07.2019 № та від 22.07.2019 № відповідачем на надано.

З огляду на викладене, податкові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 05.01.2018 №, від 07.07.2020 №, від 22.07.2019 №, від 22.07.2019 № набули статусу податкового боргу, тому 126636323,8грн. є саме податковим боргом відповідача.

Доводи відповідача про те, що сума податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 05.01.2018 № не є узгодженим, тому відсутні підстави для його стягнення, не враховуються судом, оскільки відповідачем не надано належних доказів відповідному.

Суд звертає увагу, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18. статті 56 ПК України).

Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у адміністративній справі №160/8513/18, якою залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.01.2018 №, набрала законної сили 24.01.2019.

Станом на час розгляду справи відповідачем не надано доказів відкритого судового провадження щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 05.01.2018 №. Такі відомості відсутні і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За таких обставин, з урахуванням встановлених обставин та наявних доказів, у суду відсутні правові підстави вважати податкові зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 05.01.2018 № неузгодженими.

Щодо позовних вимог стягнення податкового боргу, що виник внаслідок несплати відповідачем у встановлені законом строки сум нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від 09.03.2016 № (строк сплати - 21.11.2016 з урахуванням оскарження податкового повідомлення-рішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/3670/16 10.11.2016) та від 03.02.2014 № (строк сплати 14.11.2016 з урахуванням оскарження податкового повідомлення-рішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/391/16 03.11.2016), суд зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки сплив 1095-денний строк з дня виникнення податкового боргу, відтак такий борг є безнадійним в силу закону і у контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої пені, суд зазначає наступне.

Як слідує із загального розрахунку податкового боргу (а.с.89), розрахунків пені, обчисленої на виявлення органом ДПС суми занижень (а.с.90-101), нарахування пені у сумі 4118318,68грн.здійснено контролюючим органом на податковий борг ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» минулих періодів, а саме:

- у сумі 166909,92грн. по податковому повідомленню-рішенню від № від 09.03.2016, за період з 28.02.2015 по 19.11.2016;

- у сумі 3951408,76грн. по податковому повідомленню-рішенню від № від 06.02.2014за період, починаючи з 03.10.2011 по 25.04.2019.

З 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-IX. Відповідно до цього Закону включено пункт 129.9 у статтю 129 ПК України такого змісту:

« 129.9. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках:

129.9.1. закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

129.9.2. вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, що діяла у відповідності до індивідуальної чи узагальнюючої податкової консультації та/або висновку про застосування норми права Верховного Суду України;

129.9.3. вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, визнаних такими у встановленому законом порядку;

129.9.4. вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія;

129.9.5. виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету;

129.9.6. протягом строку прийняття спадщини - на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців;

129.9.7. в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Отже, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Положення ПК України, у тому числі статті 129 ПК України, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент, коли розпочинається нарахування пені і закінчується. Відтак, «вислів за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків» вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України, для нарахування пені у відповідному випадку.

Судом встановлено, що у спірному випадку у контролюючого органу право нарахувати відповідачу пеню на податковий борг, що виник у зв`язку із не сплатою у встановлений законом строк сум податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки відповідно до податкового повідомлення-рішення від 09.03.2016 №000051401 (граничний строк сплати - 21.11.2016 з урахуванням оскарження та набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/3670/16 10.11.2016), виникло у відповідача згідно з приписами п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом, а саме: з 22.11.2016.

Право нарахувати відповідачу пеню на податковий борг, що виник у зв`язку із не сплатою у встановлений законом строк сум податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки відповідно до податкового повідомлення-рішення від 03.02.2014 № (граничний строк сплати 14.11.2016 з урахуванням оскарження та набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/391/16 03.11.2016), виникло у відповідача згідно з приписами п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом, а саме: з 15.11.2016.

Зважаючи на викладене та з урахуванням норм п.п.129.9.1 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції, чинній з 23.05.2020, тобто вже на час звернення позивача до суду з цим позовом, яке відбулося 30.09.2022 про стягнення податкового боргу), така пеня підлягає анулюванню у зв`язку із закінченням 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати таку пеню платнику податків, а, отже, підстави для стягнення податкового боргу з такої пені відсутні.

При цьому, суд зауважує, що строки давності щодо нарахування та стягнення пені, встановлені п.п.129.9.1 п.129.1 ст.129 ПК України (в редакції з 23.05.2020) станом на час розгляду справи є чинними і дія вказаної норми ПК України не зупинялася і неконституційною не визнавалася.

За таких обставин, у задоволенні частини позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої пені у сумі 4118318,68грн.слід відмовити.

У відповідності до статті 59 Податкового кодексу України відповідачу сформовано та вручено податкову вимогу форми «Ю» №37-17 від 03.10.2019 на суму 205844565,99грн. В матеріалах справи наявні докази вручення відповідачу вказаної податкової вимоги та відсутні докази її оскарження.

З огляду на викладене, позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу у сумі 126636323,8грн. та здійснення всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо стягнення такого податкового боргу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази оплати суми податкового боргу (часткової оплати) також не надано.

Матеріали справи містять довідку, згідно із якою відповідач має відкриті розрахункові рахунки у банківських установах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, тому кошти у сумі 126636323,80грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» (, місцезнаходження: 49127, м. Дніпро, пров. Піонерський, буд. 12) про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» (, місцезнаходження: 49127, м. Дніпро, пров. Піонерський, буд. 12) до бюджету у сумі 126 636 323,80 грн. (сто двадцять шість мільйонів шістсот тридцять шість тисяч триста двадцять три гривні 80 копійок) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 02.01.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова