Справа № 380/16513/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року

справа №380/16513/22

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, вул.пл.Генерала Григоренка, 3, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №196124 складений 08.09.2022 інспектором ДОП СДОП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції Кольбух Оксаною Миколаївною, винесений стосовно ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позов вказує, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №196124 складений 08.09.2022, винесений відповідачем без дотримання вимог законодавства, без встановлення та належної перевірки усіх обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 .

Так, працівником відповідача при складанні термінового заборонного припису серії АА №196124 від 08.09.2022 не було дотримано вимог, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», наказами МВС України, не здійснено перевірку відповідної інформації, припис винесено без відповідних правових підстав, а тому такі дії відповідача є протиправними. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечив з тих підстав, що оскаржуваний припис складено відповідно до вимог законодавства, а оскільки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначив рівень небезпеки постраждалої особи як низький, з урахуванням відібраних пояснень учасників конфлікту, відтак було винесено терміновий припис, котрий позивачка оскаржує. Відповідач також звертає увагу на те, що Законом поліцейському надається право виносити терміновий заборонний припис стосовно кривдника на свій розсуд. Просить у позові відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд встановив таке.

08.09.2022 інспектором ДОП СДОП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кольбух Оксаною Миколаївною складено терміновий заборонний припис серії АА №196124 стосовно кривдника ОСОБА_1 у зв`язку із скоєнням нею домашнього психологічного насильства відносно її колишнього чоловіка ОСОБА_2 .

Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 16 год. 50 хв. 08.09.2022 та діє до 16 год. 50 хв. 13.09.2022.

Вважаючи дії відповідача щодо винесення термінового заборонного припису серії АА№196124 від 08.09.2022 стосовно кривдника протиправними, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII).

Статтею 24 Закону №2229-VIII визначено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 16 ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Стаття 10 Закону №2229 відносить до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії. Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України (ч.11 ст.25 Закону №2229-VIII).

Для реалізації цього положення Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №654 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» (далі Порядок №654).

Відповідно до п.2, п.3 розділу ІІ Порядку №654, припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Згідно з п.5 Порядку №654 при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка (ів) (у разі наявності).

Як встановив суд, 08.09.2022 до відділу поліції№1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_1 , позивачки у цій справі, яка повідомила, що колишній чоловік ОСОБА_2 приводить до спільного помешкання незнайомих їй людей, а також не дає змоги забрати речі, що належать заявниці, через що відбуваються конфлікти.

Водночас ОСОБА_2 також звернувся із заявою до поліції та повідомив, що у зв`язку із тим, що помешкання поділене між ним і дружиною порівну, тому речі, які є спільними він готовий віддати за рішенням суду.

Поліцейським відібрано пояснення від ОСОБА_1 та від ОСОБА_2 та заведено спеціальну картку обліку факту скоєння насильства в сім`ї щодо зазначених осіб.

Поліцейським уповноваженого підрозділу поліції також проведено спілкування/бесіду з кожним із колишнього подружжя ОСОБА_1 та рекомендовано звернутися до суду за захистом цивільних прав.

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 №369/180, згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 2, п.3 розділу ІІ Порядку №369/180, за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо" (додаток 1 до Порядку № 369/180).

Згідно з п.6 Порядку №369/180, дві відповіді "Так" на запитання з №1 - 6 та на будь-яку кількість запитань з №7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь "Так" на одне запитання з №1 - 6 та на щонайменше сім і більше запитань з №7 - 27 або жодної відповіді на запитання з №1 - 6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з №7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь "Так" на одне запитання з №1 - 6 та на не більше ніж шість запитань з №7 - 27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді / Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Пунктом 7 порядку №369/180 визначено, що залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Як вбачається з Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 08.09.2022, яка є в матеріалах справи, відповідач оцінив рівень безпеки постраждалої особи ОСОБА_2 , як низький.

Позивачка вважає, що така оцінка не відповідає вимогам Порядку №369/180, оскільки відповідач не урахував, що ОСОБА_2 не надав жодної відповіді «Так».

Водночас, суд зауважує, що Порядок №369/180, за наслідками спілкування/бесіди поліцейського з постраждалою особою, не передбачає можливості не визначення поліцейським рівня небезпеки.

Тому, за результатами спілкування/бесіди поліцейського з постраждалою особою, поліцейський оцінив рівень безпеки постраждалої особи ОСОБА_2 , як низький, що відповідає приписам абз.1 п.6 розділу ІІ Порядку №369/180.

Крім того, суд наголошує, що поліцейський уповноваженого підрозділу поліції, оцінивши, як в даному випадку, рівень небезпеки постраждалої особи як низький має повноваження винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника на свій розсуд, як це визначено п.7 Порядку №№369/180.

Отже, встановивши рівень небезпеки постраждалої особи як низький поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд вирішив скласти терміновий припис, таким чином реалізуваваши свої дискреційні повноваження.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

З урахуванням тих обставин, що колишнє подружжя ОСОБА_1 перебувають у стані конфлікту щодо користування та розпорядження спільним майном, наявності заяв обох сторін конфлікту щодо вчинення домашнього насильства одного щодо іншого, відібрані пояснення учасників конфлікту та свідка, суд дійшов висновку, що поліцейський діяв безсторонньо та розсудливо, а відтак правомірно застосував надане йому дискреційне повноваження, склавши оскаржуваний припис.

Таким чином дії відповідача щодо винесення тимчасового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 вчинені у відповідності до законодавства.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд ураховує, що стосовно іншої сторони конфлікту, ОСОБА_2 , поліцейським уповноваженого підрозділу також було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія АА №196123.

Частиною 1-2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи встановлені під час судового розгляду адміністративної справи обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд також зважає і на те, що строк дії оскаржуваного припису закінчився 13.09.2022, тобто ще до звернення позивачки з цим позовом до суду, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

вирішив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: 79007, м.Львів, вул.пл.Генерала Григоренка, 3, ) про визнання протиправним та скасування припису відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.