Справа № 240/23801/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/23801/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

04 січня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року (м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу, ноновлення на службі,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-о в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі у розпорядженні Головного управління ДФС у м.Києві.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду; позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 27.09.2021 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-о в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі у розпорядженні Головного управління ДФС у м.Києві.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

До суду 04.11.2022 надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказав, що теоретично доступні позивачеві згідно з законодавством заходи юридичного захисту від незаконного звільнення на практиці за конкретних обставин були неефективними до 29.03.2021. Вважає, що строк звернення до суду з позовом про скасування наказу про звільнення і поновлення на службі пропущений з поважних, об`єктивних, незалежних від волі та поведінки позивача обставин, що пов`язані з дійними істотними перешкодами і труднощами: тривалий розгляд справи №2-П-357/06 (про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди) і перегляд постанови Подільського районного суду м. Києва від 30.06.2006, винесеній у тій справі; введення Головним управлінням ДФС у м. Києві в оману судів і позивача шодо "повного розрахунку" при звільненні. З позовом, до якого додається ця заява про поновлення строку звернення до суду, ОСОБА_1 звертається через незначний проміжок часу після ознайомлення з постановою Верховного Суду від 18.08.2022 у справі №240/41471/21 та встановлення адреси для листування Головного управління ДФС у м. Києві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-о в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції, є неповажними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Колегія суддів зауважує, що інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності в адміністративно-процесуальних відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за захистом своїх прав і законних інтересів.

Вказані висновки неодноразово були застосовані Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема у постановах від 17 липня 2019 року у справі №821/2004/17 та від 20 травня 2020 року у справі №826/14598/16.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Одночасно протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Слід зауважити, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18 перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом «ex officio», не залежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішенні судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі згідно частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що прийнятий відносно позивача наказ є актом індивідуальної дії та безпосередньо стосується припинення проходження позивачем публічної служби, оскільки саме з цього часу трудові відносини припинилися, то саме позивач є особою, яка зацікавлена в його оскарженні у разі незгоди, у визначені законом строки. При цьому, реалізація позивачем права на оскарження підстав несвоєчасного розрахунку при його звільненні залежить виключно від його власного волевиявлення.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що наведені позивачем причини пропуску строку є суто суб`єктивними і не пов`язані із дійсно непереборними обставинами.

Крім того, позивач не обґрунтовує причини неможливості оскарження неправомірності та несвоєчасність розрахунку при звільненні у межах розгляду справи №2-п-357/06 про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди або одразу після звільнення з публічної служби.

Суд зазначає, що саме з 29.03.2005, тобто із дня звільнення позивача з публічної служби позивач мав реальну можливість дізнався про порушення свого права, тобто саме з цієї дати починається відлік місячного строку для звернення до суду з даною позовною заявою.

Однак до адміністративного суду із даним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-0 в частині звільнення з податкової міліції ОСОБА_1 звернувся лише 29.07.2022 (відмітка на поштовому конверті), тобто з пропуском місячного строку.

Доводи позивача про оскарження ним невиплати відповідачем частини заробітної плати не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач протягом сімнадцяти років був позбавлений можливості реалізовувати своє право на оскарження наказу суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду.

Таким чином, обставини, на які посилається у заяві позивач, не дають достатніх і переконливих підстав для визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом. Зокрема, позивачем не обґрунтовано причини тривалого очікування з дня звільнення - 29.03.2005 до моменту розгляду справи №240/229/20 у всіх судових інстанціях, не вказано про об`єктивну неможливість звернутися до суду в межах строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, та не вчинення ним жодних дій з метою запобігання пропуску встановленого законом строку для оскарження протиправності звільнення, що, з огляду на наведене, могло б засвідчити про його намір відновити свої порушені права.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової адміністрації у м.Києві від 29 березня 2005 року №97-о в частині звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції, є неповажними.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, судом першої інстанції правомірно повернуто позовну заяву позивачу.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.