Справа № 580/1057/21
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року справа № 580/1057/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Паламаря П.Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Катеринопільський елеватор до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ Катеринопільський елеватор (20505, Черкаська область. Катеринопільський район, смт. Єрки, вул. Героїв Майдану, 47) з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.12.2020 №3 та №103.

В судових засіданнях представником позивача в обґрунтування адміністративного позову зазначено, що відповідачем протиправно за результатами перевірки зроблено висновки щодо порушення позивачем податкового законодавства. Вказано, що реальність господарських операцій з контрагентами підтверджена належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами.

Представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав викладених у письмовому відзиві.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

27.05.2021 продовжено строк проведення підготовчого провадження.

12.07.2021 відмовлено у залученні третіх осіб та замінено відповідача Офіс великих платників податків ДПС на належного Центральне міжрегіональне управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

28.10.2021 закрито підготовче провадження у справі.

26.10.2022 поновлено провадження у справі, зупиненого на підставі ухвали від 16.12.2021.

30.11.2022 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю Катеринопільський елеватор створене як юридична особа 30.06.2004 () за видами діяльності: 10.91 «Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах», 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів» і т.д.

Офісом великих платників ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Катеринопільський елеватор з питань законності декларування за серпень 2020 року від`ємного значення податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 20.11.2020 №531/28-10-04-01-03/32580463.

Згідно висновків перевірки ТОВ "Катеринопільський елеватор" допущено порушення вимог податкового законодавства, а саме встановлено порушення порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 2450366грн та завищенню від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 4696711 грн.

На підставі акту перевірки №531/28-10-04-01-03/32580463 від 20.11.2020 прийнято спірні податкові повідомлення -рішення:

-№3 від 10.12.2020 про зменшення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту на загальну суму 4696711грн.;

-№3 від 10.12.2020 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 3675549грн., у тому числі 2450366грн. основний платіж та 1225183грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.

Для вирішення спору суд врахував норми ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень Верховний Суд у постанові від 19.07.2019 у справі № 823/128/16 дійшов висновку, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Пунктом 200.4. ст.200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України 16 липня 1999 року № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 996-XIV, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Частинами 4-9 ст. 9 Закону № 996-XIV визначено, що регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається із акту перевірки ТОВ «Катеринопільський елеватор» з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Санолта» за серпень 2020 року встановлено, що господарські взаємовідносини щодо поставки шроту соєвого між підприємствами здійснювались на підставі договору поставки № 02102019 від 02.10.2019 року з відповідними додатками.

На виконання узгоджених сторонами ТОВ «Санолта» здійснено поставку шроту соєвого в загальній кількості 3198,22 тонн на загальну суму 21303463,45 грн., в тому числі ПДВ 3550577,24 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, перелік яких міститься у додатку №3.2.1.1 до акту перевірки.

На підтвердження транспортування/переміщення шроту соєвого надано товарно - транспортні накладні - додаток №3.2.1.2 до акту перевірки.

Згідно платіжних доручень наданих ТОВ «Катеринопільський елеватор» в періоді з березня по жовтень 2020 року в розрізі договору поставки від 02.10.2019 року №02102019 перераховано кошти в адресу ТОВ «Санолта» про що зазначено в акті перевірки.

Щодо господарських взаємовідносин з С(Ф)Г «Відродження» за липень 2020 року встановлено, що господарські взаємовідносини здійснювались на підставі договору поставки №20382/к від 07.04.2020 року на поставку соняшника з відповідними додатками.

На виконання договору поставлено соняшник некласний 2019 (код УКТЗЕД 120600) в кількості 532,86 тонн на загальну суму 5930969,72 грн., в тому числі ПДВ 988494,95 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними - додаток №3.2.2.1 до акту перевірки. На підтвердження транспортування/переміщення надано до перевірки відповідні товарно - транспортні накладні, перелік яких міститься у додатку № 3.2.2.2 до акту перевірки.

Згідно платіжних доручень наданих до перевірки ТОВ «Катеринопільський елеватор» в період квітень 2020 року в розрізі договору поставки від 07.04.2020року №20382/к перераховано в адресу С(Ф)Г «Відродження» за товар кошти в розмірі 5577685,32 грн., про що зазначено в акті перевірки.

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Капітал Трейд» за липень 2020 року встановлено, що господарські взаємовідносини здійснювались на підставі договору №14082020 від 14.08.2020 року на поставку висівок пшеничних з відповідними додатками.

На виконання договору поставлено висівки пшеничні (код УКТЗЕД 1 в кількості 63,32 тонн на загальну суму 213388,4 грн., в тому числі ПДВ 42677,68 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, перелік яких міститься у додатку 3.2.3.1 до акту перевірки. На підтвердження транспортування/переміщення надано товарно - транспортні накладні, перелік яких міститься у додатку № 3.2.3.2 до акту перевірки.

Згідно платіжних доручень наданих ТОВ «Катеринопільський елеватор» в періоді вересень 20201 року в розрізі договору поставки від 14.08.2020 року №14082020 перераховано кошти за товар в розмірі 256066,08 грн, про що зазначено в акті перевірки.

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «АПК-Ресурс» за період липень - серпень 2020 року встановлено, що господарські взаємовідносини здійснювались на підставі договору поставки №070420-К від 15.06.2020 року на поставку висівок пшеничних з відповідними додатками. На виконання договору поставлено висівки пшеничні (код УКТЗЕД ) в кількості 162,3 тонн на загальну суму 689766,62 грн., в тому числі ПДВ 114961,1грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними, перелік яких міститься у додатку №3.2.4.1 до акту перевірки. На підтвердження транспортування/переміщення надано до перевірки відповідні товарно - транспортні накладні.

Згідно платіжних доручень наданих ТОВ «Катеринопільський елеватор» в періоді липень - вересень 2020 року в розрізі договору поставки від 14.08.2020 року №14082020 перераховано ТОВ «АПК-Ресурс» за товар кошти в розмірі 1790350,13 грн.

Отже, позивач підтвердив реальність здійснення господарських операцій за вищевказаними договорами, а тому суд дійшов висновку про відсутність сукупності достатніх обставин вважати, що господарські операції позивача з вищевказаними контрагентами, не мали реального характеру.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

На підставі п.198.7 ст. 198 ПК України сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом: приєднання, злиття, перетворення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника у наступному періоді після підписання передавального акта відповідно до законодавства; поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.

Таке перенесення здійснюється в разі, якщо сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК України визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2. ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Згідно з п. 200.4. ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, відповідно до п. 200.7. ст. 200 ПК України подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10. ст.200 ПК України визначено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.11. ст. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

На підставі п. 200.12. ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами б, в цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами а, г і ґ цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Отже, підставою для виникнення права на податковий кредит є податкова накладна, а для включення сплачених сум коштів у витрати підприємства - первинний бухгалтерський документ.

Для вирішення спору суд врахував правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 816/1422/17.

Верховний Суд у вказаному рішенні наголосив, що податкові накладні надають відповідні права платнику податків виключно за умови реального вчинення засвідченого ними правочину. Такий факт підтверджується додатковими документами, як-то докази переміщення товару, його якості (відповідності або походження), зберігання, використання в господарській діяльності платника, реалізації тощо.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Як свідчать матеріали справи, за наслідками вищевказаних господарських операцій складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, а тому позивач довів зміну власного майнового стану, пов`язану з вищевказаними правочинами.

Щодо своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено її заниження на 2450366 грн, що призвело до завищення показника рядка 19 Декларації», оскільки позивачем не здійснено нарахувань податкових зобов`язань на сировинні втрати під час переробки насіння соняшника за договорами переробки із давальницької сировини на загальну суму ПДВ 2450366 грн., у тому числі:

-по договору №12075-Г від 22.08.2018 року, що здійснювались в періоді серпень 2020 року на потужностях ТОВ «Вінницька Птахофабрика» в сумі 1600422,98 грн;

-по договору №10297-Г від 11.06.2018 року, що здійснювались в періоді серпень 2020 року на потужностях ПрАТ «МЗВКК» в сумі 849943,18 грн.

Актом перевірки встановлено, що відповідно до наданого акту здачі- приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2020 року №1704, фіксована ціна переробки: 165,0 грн/т. За даними ЄРПН встановлено що за період серпень 2020 року підприємством ПрАТ «МЗВКК» зареєстровано податкові накладні на адресу ТОВ «Катеринопільський елеватор» з номенклатурою «послуги з давал, перероб. соняшника» за ціною постачання 165,0 грн/т, в кількості 22094,0 тонн на загальну суму 4374612,0 грн., в тому числі ПДВ 729102,0 грн.

За результатами проведеного аналізу отриманих документів встановлено, що ТОВ Катеринопільський елеватор» в серпні 2020 року передав на переробку олійного насіння ПрАТ МЗВКК» в кількості 21849,4 т. на суму 4666252,8 грн.

За результатами переробки насіння соняшника ПрАТ «МЗВКК» було виготовлено 21430,3 тонн готової продукції, а саме:

-Олії, в кількості 8138,4 тонн;

-Макухи, в кількості 9181,2 тонн;

-Лушпиння соняшникового, в кількості 2492,66 тонн;

-Лушпиння соняшникового негранульованого в кількості 1618,04 тонн.

Таким чином встановлено, що різниця між отриманою сировиною та виготовленою продукцією становить 419,1 тони.

Відповідно до наданого акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2020 року № 1735 - втановлена фіксована ціна переробки: 218,31 грн/т.

За даними ЄРПН встановлено що за період серпень 2020 року підприємством ТОВ«Вінницька Птахофабрика» зареєстровано податкові накладні щодо ТОВ «Катеринопільський елеватор» з номенклатурою «послуги з давал. перероб. соняшника» за ціною постачання 218,31 грн/т, в кількості 36837,328 тонн на загальну суму 9650348,5 грн., в му числі ПДВ 1608391,42 грн.

За результатами проведеного аналізу отриманих документів встановлено, що ТОВ Катеринопільський елеватор» в серпні 2020 року передав на переробку олійного насіння ТОВ «Вінницька птахофабрика» в кількості 36426,658 т. на суму 9650348,50 грн.

За результатами переробки насіння соняшника Філія «ВКВК» ТОВ «Вінницька птахофабрика» виготовлено 35610,074 тонн готової продукції, а саме:

-Олії, в кількості 13805,083 тонн;

-Макухи, в кількості 14749,861 тонн;

-Лушпиння соняшникового, в кількості 2688,18 тонн;

-Лушпиння соняшникового негранульованого, в кількості 4366,950 тонн.

Таким чином, встановлено, що різниця між отриманою сировиною та виготовленою продукцією становить 816,584 тонн.

В наслідок чого відповідач робить висновок, що в силу приписів п. 198.5. Податкового кодексу України, розбіжність між переданою для переробки сировиною у кількості 1235,684 тонн., що становить 2,15% від загальної кількості (кількість переробленої сировини 57459,474 тонн) використана позивачем не у господарській діяльності.

Дані види правовідносин регламентуються Інструкцією №661 «про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах», затвердженої Наказом міністерства аграрної політики від 13.10.2008.

Згідно п. 1.3, 1.5 розділ III Інструкцією №661 передбачено, що основними операціями із доробки зерна в елеваторах (складах) є його очищення, сушіння, вентилювання, знезараження. Послідовність проведення доробки визначається можливостями технологічної схеми. При очищенні зерна від смітної домішки утворюються побічні продукти і відходи. Класифікація продуктів, які отримують при очищенні, переробці зерна і калібруванні кукурудзи на підприємствах галузі хлібопродуктів, наведена в додатку 3.

Згідно п. 4.1, 4.4 розділ VI Інструкцією №661 передбачено, що переробка зерна здійснюється на договірних умовах. Подача зерна в переробку здійснюється згідно з листом власника (власників), наказом керівника підприємства форми N 16 та розрахунком помельної партії (рецепту). Якщо зерно знаходиться "на зберіганні", його подача в переробку здійснюється згідно з листом власника, наказом керівника підприємства форми N 16 та розрахунком помельної партії (рецепту).

Отже, нестачі насіння соняшника за наслідками доробки та переробки такого насіння мають своє природне походження та розраховані на підставі вищезазначених галузевих нормативних документів.

Отже, висновки акту перевірки ґрунтуються на припущеннях контролюючого органу. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження фактів виписування податкових накладних з метою надання/отримання податкової вигоди. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати вищевказані господарські операції безтоварними.

Оскільки підтверджено матеріалами справи рух активів у процесі здійснення господарських операцій, наявність у позивача та його контрагентів податкової правосуб`єктності учасників господарської операції, встановлено зв`язок між укладеним договором та господарською діяльністю платника податку, витрати підтверджені первинними документами, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності спірних рішень.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 10.12.2020 №3 та №3.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь товариства з обмеженою відповідальністю Катеринопільський елеватор судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР