Справа № 500/4279/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4279/22

03 січня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно", в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 03.11.2022 №75 в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 23.07.1986 по 26.12.2001 на посаді прядильниця, з 27.12.2001 по 18.07.2005 на посаді прядильник прядильних машин ППМ - 120 AIM за фактичною тривалістю,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 23.07.1986 по 26.12.2001 на посаді прядильниця, з 27.12.2001 по 18.07.2005 на посаді прядильник прядильних машин ППМ - 120 AIM за фактичною тривалістю,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 30.10:2022,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу її трудової діяльності усі періоди згідно трудової книжки № НОМЕР_1 , що становить 39 років 01 місяців 24 дні станом на 30.10.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.10.2022 звернулася до відповідача у справі, Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, листом від 10.11.2022 за №1900-0214-8/33750 повідомлено про відмову в призначенні пенсії з посиланням на рішення Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії №75 від 03.11.2022, де вказано, що пільговий стаж позивача становить лише 10 років 05 місяців 14 дні, що є недостатньо для призначення даного виду пенсії. Відповідач обґрунтовуючи свою відмову, посилався на довідку №04/512 від 20.10.2022 ВАТ "Текстерно", згідно якої вбачається саме такий пільговий стаж, загальний трудовий стаж становить 34 роки 04 місяці 01 день.

Вважаючи, що досягнула необхідного вікута пільговий стаж роботи згідно записів трудової книжки за період з 23.07.1986 по 18.07.2005 становить понад 20 років, що є необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач звернулася до суду за захистом своїх пенсійних прав.

Ухвалою суду від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

13.12.2022 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив, де зазначено, що Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи в якості робітника текстильного виробництва, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Аналіз документів, наданих ОСОБА_1 , показав, що відповідно до записів трудової книжки та пільгової довідки від 20.10.2022 №04/512, заявниця працювала з 23.07.1986 по 18.07.2005, виконувала роботу по обслуговуванню прядильного обладнання в бавовняному виробництві на ВАТ "Текстерно". Стаж роботи на пільгових умовах, згідно наданої пільгової довідки, становить 07 років 06 місяців 16 днів, навчання за фахом - 02 роки 10 місяців 14 днів, загальний пільговий стаж становить 10 років 05 місяців 00 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Загальний страховий стаж становить 34 років 04 місяців 01 день.

16.12.2022 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому з посиланням на норми чинного законодавства України відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вказує, що позивач звернулася 31.10.2022 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для прийняття рішення за результатами якої за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №75 від 03.11.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0214-8/33750 від 10.11.2022 позивача повідомлено про відмову в призначенні пенсії.

Згідно записів трудової книжки позивач працювала прядильницею на ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" з 23.07.1986 по 18.07.2005.

Починаючи з 1992 на ВАТ "Текстерно" згідно колективних договорів між адміністрацією та профспілковим комітетом застосовувався режим скороченого робочого тижня, місяця, виходячи із наявності сировини та враховуючи реалізацію готової продукції, тому до пільгового стажу зараховується період роботи за фактично відпрацьований час згідно з представленими уточнюючими довідками.

Згідно довідки №04/512 від 20.10.2022, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", за період з 23.07.1986 по 18.07.2005 стаж роботи позивача на пільгових умовах становить 07 років 06 місяців 16 днів.

Крім того, згідно даних трудової книжки позивача та диплому НОМЕР_2 від 19.07.1986, виданого Тернопільським середнім професійно-технічним училищем №2, позивач навчалась у вищезазначеному училищі за спеціальністю "прядильниця" у період з 01.09.1983 по 14.07.1986 (02р. 10міс. 14дн.).

Отже, загальний страховий стаж становить 34 роки 04 місяців 01 день, стаж роботи позивача прядильницею (згідно даних довідки №04/512 від 20.10.2022, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно") із врахуванням періоду навчання складає 10 років 05 місяців, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" своїх пояснень щодо даного спору до суду не надало.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.10.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом з розгляду поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.11.2022 №75 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи в якості робітника текстильного виробництва, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Зі змісту вказаного рішення видно, що аналіз документів, наданих ОСОБА_1 , показав, що відповідно до записів трудової книжки та пільгової довідки від 20.10.2022 №04/512, заявниця працювала з 23.07.1986 по 18.07.2005, виконувала роботу по обслуговуванню прядильного обладнання в бавовняному виробництві на ВАТ "Текстерно". Стаж роботи на пільгових умовах, згідно наданої пільгової довідки, становить 07 років 06 місяців 16 днів, навчання за фахом - 02 роки 10 місяців 14 днів, загальний пільговий стаж становить 10 років 05 місяців 00 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пільгова довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах потребує дооформления в частині посилання на пункт 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначення періоду спецстажу (ритмічність). Загальний страховий стаж становить 34 років 04 місяців 01 день.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0214-8/33750 від 10.11.2022 позивача повідомлено про відмову в призначенні пенсії.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернулася до суду з цим позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України, встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У положеннях статті 46 Конституції України, закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Тобто розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування..

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту (55 років), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті - 54 роки, які народилися з 01 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Тобто підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи.

Як слідує з матеріалів справи позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності пільгового (спеціального) стажу - 20 років.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Такі довідки є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається у яких умовах працювали працівники і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1986 позивач:

запис №1 - навчалася в Тернопільському СПТУ-2 з 01.09.1983 по 16.07.1986, диплом НОМЕР_2 від 19.07.1986,

запис №2 - 23.07.1986 прийнята прядильницею по 5 розряду в прядильний цех №1 на Тернопільський бавовняний комбінат (наказ №181-ок від 22.07.1986),

запис №3 - Тернопільський бавовняний комбінат перейменовано у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" наказ ФДМУ №39 АТ від 23.04.96р.

запис №4 - 07.12.2001 Тарифно - кваліфікаційною комісією присвоєно і переведена прядильником машин ППМ - 120 АІМ по 5 розряду 8% шкідливості (наказ 04 від 15.01.2002),

запис №5 - 18.07.2005 у зв`язку з встановленням нового технологічного устаткування переведена оператором прядильного устаткування "Автокоро - 360" фірми "Шляфхорст" по 5 розряду (наказ 301 від 18.07.2005),

запис №6 - 31.05.2016 переведена на посаду майстра підготовчо - прядильного цеху прядильно - ткацького виробництва (наказ №59-ос від 27.05.2016).

Відповідно до довідки від 20.10.2022 №04/512 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Відкритим акціонерним товариством "Тернопільське об`єднання "Текстерно" ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ "Текстерно" за період з 23.07.1986 по 18.07.2005, виконувала роботи по обслуговуванню прядильного обладнання в бавовняному виробництві за професією прядильниця 07 років 06 місяців 16 днів.

Підставою для видачі довідки були особові рахунки, відомості з нарахування заробітної плати, заява ОСОБА_1 , трудова книжка, особова картка форми П-2, накази, відомості з нарахування заробітної плати.

Крім цього до пільгового стажу позивача зараховано період навчання з 01.09.1983 по 14.07.1986 в Тернопільському професійно-технічному училищі №2 за професією прядильниця п`ятого розряду.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР (із змінами) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається із записів трудової книжки, диплому НОМЕР_2 , виданому Тернопільським професійно-технічним училищем №2, позивач 14.07.1986 (помилково вказано у трудовій книжці 16.07.1086) закінчила навчання і 23.07.1986 прийнята прядильницею по п`ятому розряду в прядильний цех №1 на Тернопільський бавовняний комбінат, який перейменований у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно", тобто період після закінчення навчання та влаштуванням на роботу по спеціальності не перевищує трьох місяців.

Щодо твердження позивача про те, що в стаж роботи по спеціальності не зараховано періоду перебування у декретних відпустках судом враховано наступне.

За змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Така правова позиція висловлена у подібних правовідносинах Верховним Судом у постановах від 22.05.2018 року у справі №607/6447/17-а, від 16.05.2019 у справі №607/15077/16-а, від 19.02.2020 року у справі №607/19152/15-а.

Як видно з матеріалів справи позивач має двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 час догляду за якими до досягнення 3-річного віку підлягає зарахуванню до спеціального стажу.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок.

Відповідачем не враховано, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці чи довідках.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період роботи з 23.07.1986 по 18.07.2005 на Тернопільському бавовняному комбінаті (перейменованим у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно"), включаючи перебування у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки спірне рішення прийняте Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.11.2022 №75 у зв`язку із не зарахуванням спірного періоду до спеціального стажу, суд вважає, що таке належить скасувати як протиправне.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу з дня звернення (30.10.2022) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вважає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

У спірному рішенні відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача необхідного стажу та з цієї підстави відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Отже, з вказаного рішення слідує, що відповідач, отримавши заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи надав оцінку лише одній з обов`язкових умов, необхідних для призначення зазначеної пенсії, а саме наявності спеціального стажу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі №818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі №810/637/18.

У межах спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення щодо не зарахування до спеціального стажу позивачу періоду роботи професією прядильниця та перебування у декретних відпустках.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивачки від 31.10.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 03.11.2022 №75 та зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому суд враховує, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд зауважує, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області є суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний вчинити дії на виконання рішення суду, оскільки відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1 за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу

Як випливає із п. 4.10 Порядку, після прийняття відповідного рішення електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Оскільки позивач зареєстрована та проживає у межах територіальної юрисдикції Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, то саме цей пенсійний орган зобов`язаний на виконання рішення суду розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення.

Згідно частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За подання позовної заяви до суду, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 30.11.2022.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд позов задовольняє частково, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 03.11.2022 №75 відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 23.07.1986 по 26.12.2001 на посаді прядильниця, з 27.12.2001 по 18.07.2005 на посаді прядильник прядильних машин ППМ - 120 AIM, включаючи період відпусток по догляду за дитиною до досягнення кожною з них трирічного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.10.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 248,10 грн сплаченого судового збору згідно квитанції №0.0..1 від 30.11.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в користь ОСОБА_1 248,10 грн сплаченого судового збору згідно квитанції №0.0..1 від 30.11.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 03 січня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

третя особа:

- Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (місцезнаходження: вул. Текстильна, 18, м. Тернопіль, 46007, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.