Справа № 240/28199/22
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

05 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/28199/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Липи В.А., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відвід судді,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність та дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неповного i неправильного перерахунку його пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити йому новий перерахунок та виплату пенсії відповідно з 01 квітня 2018 року та з 01 квітня 2019 року.

Одночасно до позовної заяви долучені заяви в порядку вимог ст.382 та ст.383 КАС України про визнання протиправної бездіяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо невиконання судового рішення (рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року (справа №240/42888/21) і, відповідно, про накладення штрафу на винну посадову особу за невиконання вказаного судового рішення.

За результатами розгляду позовної заяви ухвалою суду від 24.11.2022 року таку позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом уточнення позовних вимог, а саме щодо розмежування того чи має місце новий спір (який саме, чим зумовлений і коли виник) чи позивачем подаються заяви (не позовна заява) в порядку ст.382 та ст.383 КАС України щодо протиправної бездіяльності відповідача на виконання вказаного рішення суду у справі №240/42888/21.

Крім того, було зазначено про необхідність надання доказів та обґрунтування того, коли позивачу була призначена пенсія в розмірі 100% грошового забезпечення.

30.12.2022 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, уточнена позовна заява позивача, клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Разом з тим, позивачем подано клопотання про відвід судді Нагірняка М.Ф. від розгляду справи.

Ухвалою суду від 03.01.2023 визнано необґрунтованим заявлений відвід судді Нагірняка М.Ф. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Нагірняка М.Ф. Передано матеріали адміністративної справи №240/28199/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії для визначення головуючого судді для вирішення питання про відвід судді.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 №6 призначено автоматизований розподіл заяви. Згідно даних протоколу автоматизованого розподілу між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2023 головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді Нагірняка М.Ф. визначено суддю Липу В.А.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді з таких підстав.

Зі змісту поданої позивачем заяви про відвід вбачається, що заявник вважає, що суддя Нагірняк М.Ф. безпідставно залишив його позовну заяву без руху, протиправно не вжив заходів щодо розгляду заяви і справи протягом строку, встановленого законом.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а статтею 37 визначено випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Судом не встановлено підстав для відводу судді Нагірняка М.Ф., що визначені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" визначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Викладені у заяві про відвід судді доводи є лише припущеннями та суб`єктивною думкою позивача, а тому вони не можуть бути підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нагірняка М.Ф.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Нагірняка М.Ф.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя В.А. Липа