Справа № 560/4280/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4280/22
РІШЕННЯ

іменем України

02 січня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України стосовно відмови провести перерахунок середнього заробітку, виплаченого за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 12 квітня 2018 по 03 квітня 2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач у добровільному порядку виплатив середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 12 квітня 2018 по 03 квітня 2020 в сумі 13341,82 грн. У той же час, позивач вважає, що вказана виплата повинна була обчислюватись шляхом множення кількості днів несвоєчасної виплати (721) на середньоденний заробіток. Обґрунтовуючи вимогу, посилається на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 560/2621/21. З метою перерахунку позивач надіслав відповідачу вимогу перерахувати виплату та провести доплату коштів, на що листом від 20.01.2022 відповідач відмовив.

У відзиві відповідач позов не визнає, зазначаючи про те, що, враховуючи принцип пропорційності, суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення, як і сама виплата, повинне залежати від розміру недоплаченої суми.

Судом встановлено, що з 12 квітня 2018 ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 10 квітня 2018 № 22 о/с у запас Збройних Сил України, виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Позивач у січні 2020 звернувся до суду з позовом щодо непроведених за час служби виплат.

Рішенням від 16 березня 2020 у справі № 560/131/20 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018, зобов`язав нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за цей період.

На виконання рішення суду від 16 березня 2020, яке набрало законної сили 07 серпня 2020, Військова частина НОМЕР_1 03 квітня 2020 виплатила позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки в сумі 16575,58 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату компенсації за невикористану додаткову відпустку) по день фактичного розрахунку 03 квітня 2020.

Рішенням від 04.11.2020 у справі № 560/2621/20 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 скасовано. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 12 квітня 2018 по 03 квітня 2020. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату компенсації за невикористану додаткову відпустку до дня фактичного розрахунку, а саме 03 квітня 2020.

На виконання цього рішення суду відповідачем 25.05.2021 перераховано позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 12 квітня 2018 по 03 квітня 2020 в сумі 13 341,82 грн.

Разом з тим, позивач вважає, що нарахування цієї виплати проведено відповідачем із порушенням вимог закону та просить зобов`язати Військову частину здійснити нарахування середнього заробітку шляхом множення кількості днів прострочення заробітку на середньоденний заробіток ( 721 днів * 308,61 грн. = 223433,64 грн., з врахуванням раніше виплачених коштів) Отже, у цій справі позивач оскаржує правильність нарахування суми коштів, яка була йому виплачена на виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24 червня 2021 у справі № 480/2577/20, встановлення розміру усіх належних звільненому працівникові сум та розміру сум, які були несвоєчасно виплачені позивачу, є необхідним для пропорційного розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. З метою належного захисту порушених прав слід встановити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача.

Відповідно до довідки від 21.01.2022 № 9, наданої відповідачем, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 308,61 грн.

Період затримки остаточного розрахунку з 13.04.2018 (наступний день після звільнення) по 02.04.2020 становить 721 дні, відтак розрахункова величина середнього заробітку складає 222507,81 грн. (308,61 грн. х 721)

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 у справі № 825/325/16 вказав на те, що при визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку при звільненні необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, а також те, що відповідач є органом державної влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету.

Аналогічна правова позиція щодо застосування принципу співмірності зазначена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 524/1714/16-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, які враховуються до спірних правовідносин. У постанові від 30.10.2019 у справі № 806/2473/18 Верховний Суд сформував правову позицію щодо врахування істотності частки складових заробітної плати у порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку. Суд враховує зазначені висновки Верховного Суду.

Судом встановлено, що істотність частки несвоєчасно виплаченої грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки 16575,58 грн. у порівнянні із середнім заробітком (його розрахунковою величиною) становить 7,45 % (16575,58 / 222507,81 грн. х 100)

Отже, сума коштів, що підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 7,45% розраховується наступним чином: 308,61 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 7,45% = 23 грн. (середньоденна сума відшкодування з урахуванням істотності частки) 23 грн. х 721 (дні затримки розрахунку ) = 16583 грн.

Таким чином, з урахуванням принципу співмірності середній заробіток/грошове забезпечення за час затримки розрахунку з позивачем повинне бути виплачене йому у розмірі 16583 грн.

У довідці - розрахунку, датованій квітнем 2021, відповідач зазначає, що відшкодуванню на користь позивача підлягає 16573,70 грн. У той же час, у цьому розрахунку відповідач виходив зі строку затримки, визначеного у робочих днях, тоді як суд виходить з кількості календарних днів затримки. Відповідно до платіжного доручення № 899 від 25.05.2021 на рахунок позивача було зараховано 13341, 82 грн., проте розрахунку цієї суми коштів відповідач не надав.

Згідно з ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, відповідач повинен нарахувати і виплатити/перерахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток/грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.04.2018 по 02.04.2020 у розмірі 16583 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. з урахуванням раніше виплаченої суми коштів та з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати необґрунтованим розрахунок середнього грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.04.2018 по 02.04.2020, проведений Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити/перерахувати і виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.04.2018 по 02.04.2020 у розмірі 16583 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. з урахуванням раніше виплаченої суми коштів ( з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону)

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 січня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя І.С. Козачок