Справа № 560/88/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/88/23
УХВАЛА

05 січня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Козачок І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України. Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом позову є компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення.

В ухвалі від 16.09.2022 у справі № 460/5614/20 Верховним Судом зроблено висновок про те, що строк звернення до суду у справах, пов`язаних із компенсацією громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, становить шість місяців та початок перебігу якого слід обраховувати з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав з відповідного документа, який виданий на підставі закінчення виконавчого провадження; або свідчить про останню «проплату» відповідного органу, в якому означено лише виплата індексацію грошового забезпечення без відповідних сум компенсації. При цьому виплата такої компенсації повинна здійснюватися в день виплати основної суми доходу.

Як видно із змісту позовної заяви, військова частина на виконання вимог рішення по справі № 560/11581/21, 11.02.2022 провела виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця, що позивачем не заперечується та підтверджується випискою банку про зарахування коштів. Позивач звернувся до суду з цією позовною заявою шляхом направлення такої засобами поштового зв`язку 21.12.2022, тобто з пропуском встановленого частиною другою статті 122 КАС України строку звернення до суду.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач повинен додати до позову заяву про поновлення такого строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч вказаним вимогам така заява відсутня, відтак позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують їх поважність. Пунктом 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається у випадку, якщо позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору.

Так, позивач просить зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації.

Порядок та особливості здійснення компенсації втрати частини доходів врегульовано приписами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-III. Згідно зі ст. 7 Закону відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Аналогічну норму містить пункт 8 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 №159.

У постанові від 11 грудня 2020 у справі №200/10820/19-а щодо аналогічних правовідносин Верховний Суд вказав, що з огляду на те, що у цій справі позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті компенсації, право позивача ще не було порушене суб`єктом владних повноважень, тому звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Застосовуючи зазначений правовий висновок, а також маючи на меті його уточнити, Верховний Суд у постановах від 09 червня 2021 по справі №240/186/20 та від 17 листопада 2021 по справі №460/4188/20 вказав, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання в судовому порядку виплатити компенсацію.

Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати саме з моментом отримання повідомлення - відповіді про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення щодо відмови у виплаті компенсації та зобов`язання її виплатити. Відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання компенсації та зумовлює виникнення у неї права на судовий захист у формі звернення з позовом до адміністративного суду.

У постанові від 04 травня 2022 по справі № 200/14472/19-а щодо аналогічних правовідносин Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цієї позиції. Вказану правову позицію Верховного Суду суд враховує відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України. Також до спірних правовідносин суд вважає необхідним застосувати саме останню правову позицію Верховного Суду, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, згідно з яким суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, законодавцем передбачене обов`язкове досудове врегулювання спору у правовідносинах щодо виплати компенсації втрати частини доходів шляхом подання заяви до уповноваженого органу, причому виключно відмову останнього за наслідком розгляду такого звернення особа може оскаржити у судовому порядку.

Встановлено, що позивач до позову надає заяву про виплату відповідної компенсації втрати частини доходів та зазначає, що відповідач не надав письмової відповіді на його звернення та у телефонному режимі відмовив у проведенні виплати. У той же час позивач не надає до суду докази направлення цієї заяви відповідачу або докази, які підтверджують отримання її відповідачем. Не надані і докази відмови.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог КАС України до позову позивач зобов`язаний надати докази порушення свого права, що б давало суду підстави у подальшому визнати це право порушеним та застосувати відповідні способи захисту.

За змістом ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру у 2022 році становила 992,40 грн.

Позивач доказів сплати судового збору не надає, натомість просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Разом з тим, ця пільга не поширюється на предмет спору у цій справі, оскільки позовні вимоги не стосуються стягнення заробітної плати. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги, а тому не відноситься сум заробітної плати.

Відтак, норми пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" на позовні вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу не поширюються. З огляду на викладене, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Зважаючи на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху. Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом надання:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску,

- доказів направлення заяви від 20.11.2022 до військової частини НОМЕР_1 та/або доказів, які підтверджують отримання відповідачем відповідної заяви, та надання відповіді про відмову за наслідками розгляду питання,

- доказів сплати судового збору за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяІ.С. Козачок