Справа № 500/4024/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/4024/22

02 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого Баб`юка П.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Лановецької міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадська організація "Громадський центр"Небеса" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась через представника, адвоката Никитюка Ростислава Ігоровича, до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Лановецької міської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Громадська організація «Громадський центр «Небеса», в якому просила:

«Визнати протиправним та скасувати рішення Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області восьмого скликання п`ятої сесії ІІІ пленарного засідання «Про відмову в продажу земельної ділянки за кадастровим номером: :02:004:0457» від 05 травня 2022 року № 2498;

Зобов`язати Лановецьку міську раду Кременецького району Тернопільської області, у місячний строк з моменту набрання законної сили рішенням суду в даній адміністративній справі, надати згоду ОСОБА_1 та Громадській організації «Громадський центр «Небеса» на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 0,0828 га, кадастровий номер: :02:004:0457, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ; укласти договір із земельно-оціночною ліцензійною організацією для виготовлення експертної оцінки для викупу зазначеної земельної ділянки; укласти договір про сплату авансу внеску в рахунок фінансування робіт з проведення експертної оцінки земельної ділянки».

14.11.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.12.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись із поданими заявами по суті, суд установив наступне.

Відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у відзиві на позов відповідачем вказується заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

У відзиві на позов відповідач покликається на те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером: :02:004:0457, відповідно до пункту «а» частини 4 статті 83 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), є земельною ділянкою загального користування населеного пункту (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Аргументи відповідача полягають в тому, що «… попри будинок АДРЕСА_1 наявний проїзд до будинку АДРЕСА_2 (сусідній будинок), яким Позивачка, Третя особа та жителі будинку АДРЕСА_2 постійно користуються для заїзду у свій двір, що і підтверджується викопіювання, додане до цього відзиву».

Отже, позивач відносить спірну земельну ділянку до земель загального користування, у зв`язку із наявністю проїзду, який використовується жителями сусіднього житлового будинку. Засобом доказування, який підтверджує такі обставини, на думку відповідача, є фотознімки вулиці.

Суд погоджується з правом відповідача наводити свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, проте реалізація такого права здійснюється у визначений процесуальним законом спосіб.

Так, в пункті 5 частини 1 статті 163 КАС України, говориться про те, що відповідач «посилається на відповідні докази».

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, письмовими доказами.

Статті 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, вказують на те, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Частини 1 та 2 статті 73 КАС України, визначають, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за правилами, які вказані в статті 90 КАС України.

Згідно із названою статтею, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI, детальний план території - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Згідно із частинами 3, 4 статті 19 Закону №3038-VI, детальний план території повинен містити відомості, передбачені статтею 45-1 Закону України "Про землеустрій".

Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) у межах визначеного комплексним планом, генеральним планом населеного пункту функціонального призначення режим та параметри забудови території, розподіл територій згідно з будівельними нормами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Із наведеного суд висновує, що належним засобом доказування розташування проїздних зон, є детальний план території.

Частина 1 статті 2 КАС України, визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 4 статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На підставі наведеного суд знаходить за необхідне витребувати в Лановецької міської ради належним чином засвідчену копію детального плану території, що містить інформацію про розташування місць проїзду на спірній земельній ділянці (кадастровий номер: :02:004:0457).

Між цим, суд роз`яснює, що Лановецька міська рада не обмежена правом надати суду інший засіб доказування, який підтверджує розташування місць проїзду на спірній земельній ділянці. В такому разі відповідач зобов`язаний додатково зазначити, яким нормативно-правовим актом визначено, що поданий засіб доказування повинен містити інформацію, що стосується предмету доказування.

Керуючись статтями 9, 79, 80, 241, 248, 257, 293, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Витребувати в Лановецької міської ради наступний засіб доказування:

1.1. Належним чином засвідчену копію детального плану території, який містить інформацію про розташування місць проїзду на спірній земельній ділянці (кадастровий номер: :02:004:0457);

1.2. У випадку не можливості виконання вимог, що передбачених пунктом 1.1 резолютивної частини ухвали, надати суду інший засіб доказування, який підтверджує розташування місць проїзду на спірній земельній ділянці (кадастровий номер: :02:004:0457) із зазначення інформації, яким нормативно-правовим актом визначено, що поданий засіб доказування повинен містити інформацію, що стосується предмету доказування.

2. Встановити відповідачу строк для подання доказів - п`ять днів, наступних за днем отримання копії ухвали суду.

3. Копію ухвали суду надіслати відповідачу.

4. Для цілей виконання ухвали суду, роз`яснити наступне:

4.1. Відповідно до частини 2 статті 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Докази вважаються поданими в копії, якщо вони засвідчені відповідно до правил пункту 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

4.2. За правилами частин 8-10 статті 79 КАС України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

4.3. Згідно із частиною 9 статті 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

5. Відповідно до частини 2 статті 257 КАС України, ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Згідно із статтями 293, 294 КАС України, ухвала суду про витребування доказів не підлягають окремому оскарженню від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.