Справа № 580/5265/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року справа № 580/5265/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 13.05.2022, яким скасовано рішення управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 16.04.2020 про набуття позивачкою громадянства України за територіальним походженням;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 12.09.2022 №28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачці разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 31.01.2014 та скасування посвідки на постійне місце проживання позивачки серія НОМЕР_1 від 11.03.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.12.2019 позивачка подала до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням до якої також додала письмове зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації. 16.04.2020 управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області було прийнято рішення про набуття позивачкою громадянства України за територіальним походженням. Однак позивачка зазначає, що через початок 24.02.2022 повномасштабного збройного вторгнення російської федерації на територію України, вона не змогла, через незалежні від неї обставини, виконати вимоги про позбавлення іноземного громадянства, зокрема не встигла у продовж двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації. Таким чином позивачка вважає, що рішення відповідача від 13.05.2022, яким скасовано рішення управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 16.04.2020 про набуття позивачкою громадянства України за територіальним походженням, а також рішення від 12.09.2022 №28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачці разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 31.01.2014 та скасування посвідки на постійне місце проживання позивачки серія НОМЕР_1 від 11.03.2014 прийняті суб`єктом владних повноважень без врахуванням фактичний обставин, які не залежать від її волі, тому вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачка зобов`язалась протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації і подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) росії. Однак позивачка проігнорувала та не виконала вказане зобов`язання, не припинила іноземне громадянство, у зв`язку з чим відповідачем правомірно 13.05.2022 прийнято рішення, яким скасовано рішення управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 16.04.2020 про набуття позивачкою громадянства України за територіальним походженням, а також обґрунтовано прийнято рішення від 12.09.2022 №28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачці разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 31.01.2014 та скасування посвідки на постійне місце проживання позивачки серія НОМЕР_1 від 11.03.2014.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянинкою російської федерації, разом з її неповнолітніми дітьми - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.11.2013 ОСОБА_1 звернулась до Черкаського РВ УДМС у Черкаській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну разом зі своїми неповнолітніми дітьми - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

31.01.2014 УДМС у Черкаській області надано дозвіл на імміграцію в Україну громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з її неповнолітніми дітьми - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. , у зв`язку з чим позивачку 11.03.2014 документовано посвідкою на постійне проживання Серія НОМЕР_1 та у розділі якої «відомості про дітей до 16 років» було внесено записи про її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.12.2019 позивачка подала до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням до якої також додала письмове зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації.

16.04.2020 ОСОБА_1 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

13.05.2022 управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області скасовано рішення управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 16.04.2020 про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з тим, що вона не виконала подане відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України.

12.09.2022 управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області прийнято рішення №28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачці разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. , виданого 31.01.2014, а також скасовано посвідку на постійне місце проживання позивачки Серія НОМЕР_1 від 11.03.2014.

Не погоджуючись з вказаними рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом за захистом свої прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України «Про громадянство України» №2235-III від 18.01.2001 (далі - Закон №2235-ІІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону №2235-ІІІ громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 2235-III законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону №2235-ІІІ (у редакції станом на час набуття позивачкою громадянства України), особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 8 Закону №2235-ІІІ іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Перелік документів, що подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України встановлено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (далі - Порядок №215, у редакції станом на час набуття позивачкою громадянства України).

Відповідно до п. 24 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Згідно п. 26 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Аналіз вказаних приписів Закону №2235-ІІІ та Положення №215 вказує на те, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України особа (іноземець) подається зобов`язання припинити іноземне громадянство. При цьому, іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. В свою чергу, іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 07.12.2019 позивачка подала до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням до якої також додала письмове зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації.

16.04.2020 ОСОБА_1 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули громадянство України на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачка у строк до 16.04.2022 повинна була подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства російської федерації, виданий її уповноваженим органом, однак у визначений дворічний термін не виконала свого зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 21 Закону №2235-ІІІ (у редакції станом на час спливу дворічного строку з моменту набуття позивачкою громадянства України) рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

У зв`язку із неподанням позивачкою документу про припинення громадянства російської федерації протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, рішенням УДМС України в Черкаській області від 13.05.2022, на підставі ст. 21 Закону №2235-ІІІ, скасовано попереднє рішення управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 16.04.2020 про набуття позивачкою громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України. зокрема в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно пп. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію».

На підставі вищевказаного, 12.09.2022 управлінням Державної міграційної служби України в Черкаській області прийнято рішення №28 про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачці разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. , виданого 31.01.2014, а також скасовано посвідку на постійне місце проживання позивачки Серія НОМЕР_1 від 11.03.2014.

Судом враховано, що відповідно до ст. 1 Закону №2235-ІІІ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні, зокрема, незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Посилання позивачки на те, що через початок 24.02.2022 повномасштабного збройного вторгнення російської федерації на територію України, вона не змогла, через незалежні від неї обставини, виконати вимоги про позбавлення іноземного громадянства - судом не приймаються до уваги, оскільки позивачкою до позову не додано жодних доказів вчинення нею будь-яких дій для припинення іноземного громадянства (зокрема, не надано доказів її звернення до уповноваженого органу держави її громадянства із клопотанням про припинення іноземного громадянства у контексті наявності незалежних від позивачки причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства).

Крім того, норми Закону №2235-ІІІ не містять інших поважних причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, ніж ті, що визначені у ст. 1 цього Закону.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ