Справа № 420/12903/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 грудня 2022 р. м.Одеса Справа № 420/12903/22

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Зуєва Л.Є., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 р. у справі № 420/12903/22 за позовом Приватного підприємства ГЕЛІОС-ВАН до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, карток відмови,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 р. позов задоволено.

На зазначене рішення суду Одеська митниця подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстави несплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно довідки про доставку електронного листа, копія вищезазначеної ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надійшла до електронного кабінету Одеської митниці 15.12.2022 р.

26.12.2022 року від Одеської митниці до суду надійшло клопотання про звільнення Одеської митниці від сплати судового збору. В обґрунтування поданого клопотання апелянт посилається на введення на території України воєнного стану, практику ЄСПЛ та відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Розглянувши доводи викладені в заяві Одеської митниці про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік умов, згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не містить таких підстав для звільнення від сплати судового збору, як відсутність можливості сплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування та бюджетних асигнувань.

Суд також звертає увагу, що апелянтом не було надано жодних доказів відсутності коштів на рахунках митного органу, при цьому матеріали справи також не містять жодних доказів вчинення апелянтом послідовних та регулярних дій з моменту виникнення права на апеляційне оскарження, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справі в найкоротші строки.

До того ж, суд вважає недоречними посилання апелянта на практику ЄСПЛ, оскільки висновки цього суду направлені на встановлення порушень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і захист прав людини (у виключних випадках - юридичної особи), а не органів державної влади. Правові висновки ЄСПЛ у порядку аналогії не можуть бути застосовані для захисту прав та інтересів суб`єктів владних повноважень, оскільки законодавство України побудовано, зокрема, на основі конституційного принципу, коли права, свободи людини та їх гарантії визначають спрямованість діяльності держави, а не навпаки. Тобто визначені законодавством права, свободи людини та їх гарантії не можуть бути притаманними органам державної влади, бо головним обов`язком останніх є утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 березня 2020 року (справа № 9901/511/19).

Щодо посилань апелянта на введення воєнного стану суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства. При цьому, станом на момент винесення зазначеної ухвали, суб`єкт владних повноважень, який є учасником адміністративної справи, відновив свою роботу та здійснює свої функції, в тому числі при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на виконання делегованих повноважень.

За викладених обставин, враховуючи, що апелянтом не обґрунтовано підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору згідно вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», заявлене скаржником клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

У ч. 1, 3, 6 ст. 121 КАС України закріплено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду. Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк.

Отже, законодавством регламентовано процесуальні гарантії забезпечення доступу до правосуддя і забезпечення практичної можливості їх реалізації покладено на суд.

З огляду на викладене, з метою забезпечення реалізації права відповідача на доступ до правосуддя суд вважає за можливе надати апелянту додатковий час для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 року, а саме для сплати судового збору в належному розмірі.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити Одеській митниці строк для усунення недоліків апеляційної скарги зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 року.

Надати апелянту десять днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для надання сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Роз`яснити Одеській митниці, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач: Зуєва Л.Є.