Справа № 140/7718/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7718/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до малого приватного підприємства «Столяр-Сервіс» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) звернулося із позовною заявою до малого приватного підприємства «Столяр-Сервіс» (далі - МПП «Столяр-Сервіс», відповідач) про стягнення з банківських рахунків платника податків в дохід Державного бюджету податкового боргу в розмірі 28 102 грн 05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за МПП «Столяр-Сервіс» обліковується податковий борг в загальному розмірі 28 102 грн 05 коп.

Позивачем вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак вони не спричинили погашення податкового боргу відповідачем. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача податковий борг у сумі 28 102 грн 05 коп.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відзив на позов до суду не надходив.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, МПП «Столяр-Сервіс» зареєстроване у встановленому порядку як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36, пункту 38.1 статті 38 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із довідки про наявність боргу по платежах до бюджету та розрахунку сум податкового боргу за відповідачем обліковується податковий борг з:

1.Орендна плата з юридичних осіб, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань відповідно до:

- донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення рішення № від 29.05.2018 в сумі 913,07 грн;

- донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення рішення № від 13.06.2018 в сумі 66,76 грн, 34,00 грн;

- донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення рішення № від 12.04.2019 в сумі 1020,00 грн;

- донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення рішення № від 02.06.2020 в сумі 1020,00 грн.

2. Земельний податок з юридичних осіб.

Відповідно до п.п. 286.2 ст. 286 Податкового Кодексу платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму плати за землю станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченою ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Враховуюче те, що податкові декларації за 2016, 2017, 2018 рік були платником податку відповідно не до 20.02.2016, 20.02.2017, 20.02.2018, а лише 04.12.2018, тому податкові зобов`язання нараховувались по особовій картці платника податку лише 04.12.2018, тобто по даті подання декларації, та відповідно термін сплати теж припав на 04.12.2018.

Таким чином, по строку сплати 04.12.2018 підлягала до сплати сума в розмірі 686,94 грн помножена на 3 (згідно податкової декларації № від 04.12.2018); 686,94 помножено на 12 (згідно податкової декларації № від 04.12.2018); 686,94 помножено на 12 (згідно податкової декларації №58490193 від 04.12.2018).

Крім того, за несвоєчасне подання декларації було донараховано штрафні санкції згідно:

- податкового повідомлення рішення № від 29.05.2018 в сумі 280,14 грн;

- податкового повідомлення рішення № від 13.06.2018 в сумі 66,76 грн;

- податкового повідомлення рішення № від 13.06.2018 в сумі 34,00 грн;

- податкового повідомлення рішення № від 10.06.2019 в сумі 1020,00 грн;

- податкового повідомлення рішення № від 02.06.2020 в сумі 1020,00 грн.

Податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань відповідно до

- донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення рішення № від 11.12.2018 в сумі 3060,00 грн;

- донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення рішення № від 02.06.2018 в сумі 1020,00 грн.

Таким чином, на даний час до стягнення податкового боргу з відповідача підлягає сума в розмірі 28 102, 05 грн.

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу, а саме: відповідачу була направлена податкова вимога від 02.07.2018 №23253-17, проте вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу, з моменту винесення податкової вимоги податковий борг не переривався.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктами 95.1, 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується заборгованість у сумі 28 102,05 грн., щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів її погашення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи наведене, витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з малого приватного підприємства «Столяр-Сервіс» (43024, Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 19, ) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 28 102 (двадцять вісім тисяч сто дві) гривні 05 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук