Справа № 140/4415/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4415/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на військовій службі, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1), начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 2) про визнання протиправними та скасування наказів від 18.05.2022 №432-ОС та від 19.05.2022 №437-ОС, поновлення на військовій службі з моменту звільнення, зобов`язання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 після поновлення на військовій службі скерувати на медичний огляд для проходження військово-лікарської комісії на предмет визначення придатності позивача до проходження військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 432-ОС від 18.05.2022 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за сімейними обставинами).

В подальшому начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано наказ за №437-ОС від 19.05.2022 про виключення позивача зі списків особового складу.

Позивач зазначив, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №432-ОС від 18.05.2022 про його звільнення є таким, що виданий в порушення процедури його видання, оскільки у поданому рапорті на звільнення він просив начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 до видання наказу про звільнення направити його у військовий шпиталь для проходження військово-лікарської комісії на предмет визначення стану здоров`я та мав можливість звільнитись з військової служби за станом здоров`я.

Вважає, що спірні накази підлягають скасуванню з підстав порушення процедури їх видання, оскільки медичний огляд військово-лікарською комісією перед виданням наказу про звільнення з військової служби не проводився.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що 13.05.2022 ОСОБА_1 подано рапорт на звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

На підставі вказаного рапорту відповідачем було відпрацьоване відповідне подання на звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами.

Згідно рапорту від 13.05.2022 позивач просив направити його на ВЛК, однак, як вбачається з довідки начальника служби охорони здоров`я (на зворотній стороні рапорту) ОСОБА_1 запропоновано не направляти на ВЛК у зв`язку з військовим станом, а також зазначено, що останній може пройти ВЛК після закінчення воєнного стану. Крім того, на момент звернення з рапортом військово-медичний клінічний центр м. Львів був переповнений пораненими внаслідок збройної агресії військовослужбовцями, а тому було рекомендовано іншим військовослужбовцям відтермінувати проходження ВЛК.

Представник відповідача зазначила, що згідно пункту 8 глави 2 розділу III Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №333 від 06.05.2009, медичний огляд для встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв проводиться незалежно від причини звільнення, але не пізніше ніж через п`ять років після звільнення.

З аналізу подання вбачається, що позивач з умовами звільнення ознайомлений та згідний (відомості з бесіди на другій сторінці), про що поставив особистий підпис 17.05.2022 (на третій сторінці). Будь-яких заперечень ОСОБА_1 не мав та добровільно проставив особистий підпис про згоду.

Про намір звільнитися позивач не попередив уповноважену посадову особу на прийняття рішення про його звільнення з військової служби у визначеному законом порядку, а саме: у строк не пізніше ніж за один місяць до подання ним рапорту про звільнення з військової служби, тобто одразу подав такий рапорт без попередження.

Зазначене не може свідчити про допущення військовою частиною НОМЕР_2 порушень при звільненні позивача.

Представник позивача вважає, що подання позивачем 13.05.2022 рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, свідчить про його бажання звільнитись саме за цією підставою, а не «можливо, за станом здоров`я» (припущення), як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві.

Крім того, зауважила, що проведення лікування 13 років тому, про яке ОСОБА_1 не згадував до видання начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 оскаржуваних наказів про звільнення та виключення на підставі його рапорту, не стосується даного спору, з огляду на наступне.

По-перше, з моменту проведення лікування, до моменту написання рапорту на звільнення з військової служби пройшов великий проміжок часу, за який ОСОБА_1 не звертався з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 про направлення його на медичне обстеження до військово-лікарської комісії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Тобто, у позивача не виникали сумніви щодо його придатності до військової служби, а доказів, про наявність протилежного позивачем не надано.

По-друге, навіть у разі виникнення таких сумнівів у травні 2022 року, позивач міг звернутись з рапортом про направлення його для проходження ВЛК, однак, останній цього не зробив, а подав рапорт про звільнення саме за сімейними обставинами.

По-третє, позивач не надав доказів про самостійне проходження ВЛК чи іншого огляду з моменту звільнення з військової служби до моменту розгляду справи, що свідчить про пасивну поведінку ОСОБА_1 .

Представник відповідача вказала, що позовна вимога про поновлення позивача на військовій службі суперечить волевиявленню останнього, яке зазначене у рапорті від 13.05.2022 про звільнення з військової служби через сімейні обставини.

На підтримку правомірності своєї позиції, зазначила, що під час видання оскаржуваних наказів військова частина НОМЕР_2 діяла виключно в межах повноважень та з метою задоволення вимог рапорту позивача щодо звільнення з військової служби саме з тієї підстави, на яку посилався ОСОБА_1 .

Вважає, що при прийнятті оскаржуваних наказів (по особовому складу) про звільнення позивача з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, підстави для визначення іншої підстави для звільнення були відсутні. Згідно рапорту позивач просив звільнити його саме з цієї підстави, разом з тим, згідно подання до звільнення з військової служби в запас ступінь придатності до військової служби не визначався, оскільки на ВЛК не направлявся (з даним поданням позивач ознайомлений 17.05.2022, про що проставив особистий підпис, заперечень не мав).

Представник відповідача вказала, що за наявності дійсних оскаржуваних наказів позивач не позбавлений можливості повторно призватись на військову службу за контрактом чи по мобілізації, а також не позбавлений можливості пройти ВЛК.

Крім того, протягом проходження військової служби ОСОБА_1 не звертався до начальника 6 прикордонного Волинського загону зі скаргами на здоров`я та рапортом про направлення його для проходження медичного обстеження та лікування у військовому лікувальному закладі військово-лікарською комісією.

Вважає обставини та доводи, які викладені у позовній заяві позивачем необґрунтованими та безпідставними.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Крім того, разом із відзивом на позовну заяву представник відповідача подала клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Аналогічне клопотання було заявлено позивачем у відповіді на відзив.

Щодо клопотання про здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач формально з`ясував природу даних правовідносин та невірно зазначив правові норми як на підставу для відмови в задоволенні його позовних вимог. Вважає, що ніякими чинними нормативно-правовими актами не передбачено, що написавши рапорт на звільнення та зазначивши в ньому своє прохання пройти до видання наказу про своє звільнення, відповідну військову лікарську комісію, в подальшому змушений ще раз писати рапорт на проходження військово-лікарської комісії, в чому не було потреби.

При розгляді рапорту на звільнення відповідач 2 зобов`язаний був провести відповідну бесіду та переконатися в тому чи надалі позивач наполягав на проходженні військово-лікарської комісії. Зазначив, що ніякі бесіди при звільненні, щодо вирішення питання про направлення на проходження військово-лікарської комісії, ні відповідачем 2 ні іншими службовими особами ніяким чином не з`ясовувались.

Позивач просив не брати до уваги доводи відповідача, які були викладені у відзиві на позовну заяву та підтримав заявлені позовні вимоги.

26.12.2022 відповідачем 1 подано клопотання про призначення експертизи щодо визначення питання про стан придатності позивача до військової служби відповідно до долучених ним до матеріалів справи медичних довідок.

Крім того, просив направити ОСОБА_1 до Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічного госпіталя) Державної прикордонної служби України для проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до проходження військової служби та зупинити провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини другої статті 236 КАС України.

Щодо клопотання про призначення експертизи поданого відповідачем 1, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 204 КАС України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Розгляд даної справи по суті розпочався 15.12.2022, оскільки підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться, а процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу, якщо судове засідання не проводиться можуть вчинятися протягом тридцяти днів, тому відповідач 1 пропустив строк для подачі вказаного клопотання, яке подано 26.12.2022, після початку розгляду справи по суті.

Відтак, клопотання відповідача 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення експертизи, суд залишає без розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2022 ОСОБА_1 подав рапорт начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив звільнити його в запас з військової служби через сімейні обставини, відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, якому встановлено інвалідність 1А групи (довідка МСЕК №748928 серії 12ААА від 27.07.2017 (а.с.30, 38).

Крім того, у рапорті позивач просив направити його на військово-лікарську комісію.

17.05.2022 ОСОБА_1 ознайомився із поданням на звільнення з військової служби у запас та зарахування на військову службу у військовому оперативному резерві першої черги на особливий період, про що засвідчив своїм підписом (а.с.108-109).

Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №432-ОС від 18.05.2022 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини або інші поважні причини, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи) (а.с.110).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №437-ОС від 19.05.2022 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с.111).

Не погодившись з таким звільненням та прийнятими наказами, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною 4 цієї статті передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) (окрім іншого): а) у зв`язку із закінченням строку контракту; б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (зі змінами) затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення).

Пунктом 6 Положення передбачено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з пунктом 12 цього Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пункт 33-1 Положення встановлює, що дія контракту про проходження військової служби з військовослужбовцями під час звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту продовжується, зокрема на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням. Дія контракту з військовослужбовцями під час звільнення продовжується наказом командира військової частини по стройовій частині.

Відповідно до пункту 34 цього Положення, контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

Відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах - через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

- у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

- військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

- один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

Як встановлено судом, позивача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, якому встановлено інвалідність 1А групи (довідка МСЕК №748928 серії 12ААА від 27.07.2017 (а.с.38).

Відповідно до пункту 233 Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 236 цього ж Положення передбачено, що з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.

Відповідно до абзацу 1 п. 241 Положення, військовослужбовці за наявності кількох підстав, передбачених пунктами «б», «в», «д» частини третьої, підпунктами «б», «в», «г» пункту 1, підпунктами «а», «б» пункту 2 частини четвертої, підпунктами «а», «б», «в», «ґ», «к» пункту 1, підпунктами «а», «б», «в», «ґ» пункту 2, підпунктами «а», «б» пункту 3 частини п`ятої, підпунктами «а», «б», «в» пункту 1, підпунктами «а», «б», «г» пункту 2, підпунктами «а», «б» пункту 3 частини шостої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», для звільнення можуть обрати за бажанням одну з них. Військовослужбовці за наявності підстав, передбачених підпунктами «й» або «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», звільняються з військової служби не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня подання рапорту на звільнення.

Пунктом 240 Положення встановлено, що військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, яких визнано обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець, на підставі відповідних клопотань. Після прийняття рішення про продовження проходження військової служби зазначені військовослужбовці можуть бути звільнені з військової служби на загальних підставах.

Звертаючись до суду, аргументи позивача фактично зводились до того, що відповідач (військова частина НОМЕР_2 ) своїми діями, позбавив останнього можливості проходження військово-лікарської комісії, а тому позивач не зміг обрати найбільш прийнятний для нього варіант звільнення з військової служби, зокрема за станом здоров`я.

При цьому, предметом спору в справі є накази про звільнення, виключення зі списків особового складу та поновлення на посаді позивача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, 13.05.2022 ОСОБА_1 подав рапорт начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив звільнити його в запас з військової служби через сімейні обставини, відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи) та направити його на військово-лікарську комісію (а.с.30).

В ході судового розгляду справи також встановлено, що при винесенні спірних наказів, у відповідача станом на 18.05.2022 були відсутні будь-які відомості стосовно непридатності позивача до військової служби за станом здоров`я.

Суд не може не погодитись з аргументами позивача про те, що останній має право на звільнення з військової служби з інших підстав, в тому числі і за станом здоров`я. Разом з тим, суд зазначає, що таке право не є абсолютним. Звільнення за такою підставою можливе виключно за наявності відповідної підстави.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи спірні накази, за відсутності рішення про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я, правомірно прийняв рішення про звільнення з військової служби позивача з підстав, а саме: через сімейні обставини, відповідно до підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи), що власне і відповідає волевиявленню позивача, яке викладено в рапорті останнього.

Крім того, судом встановлено, що 17.05.2022 ОСОБА_1 ознайомився із поданням на звільнення з військової служби у запас та зарахування на військову службу у військовому оперативному резерві першої черги на особливий період, про що засвідчив своїм підписом та жодних заперечень не надав, а тому погодився з умовами звільнення.

Судом встановлено, що згідно з довідкою начальника служби охорони здоров`я (на зворотній стороні рапорту) ОСОБА_1 запропоновано не направляти на ВЛК у зв`язку з військовим станом, а також зазначено, що останній може пройти ВЛК після закінчення воєнного стану (а.с.104, зворот). Крім того, на момент звернення з рапортом військово-медичний клінічний центр м. Львів був переповнений пораненими внаслідок збройної агресії військовослужбовцями, а тому було рекомендовано іншим військовослужбовцям відтермінувати проходження ВЛК.

Таким чином, з огляду на поданий особисто позивачем 13.05.2022 рапорт, про звільнення з військової служби через сімейні обставини та за відсутності (станом на 18.05.2022) висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність позивача до військової служби за станом здоров`я, відповідачами правомірно прийнято спірні накази на підставі яких позивача звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи) та виключено з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

На думку суду, зміст встановлених обставин справи свідчить про те, що правовідносини сторін у цьому спорі можуть розглядатись не більше ніж в призмі правомірності виключно підстави звільнення, і аж ніяк не в контексті протиправного звільнення, а тим більше поновлення на службі позивача.

В ході розгляду справи судом не встановлено, а позивачем не надано доказів щодо підтвердження протиправності оскаржуваних наказів. Виходячи з наведених обставин у сукупності, суд вважає, що в даному випадку були наявні достатні умови для звільнення позивача із військової служби згідно підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому спірні накази відповідача є правомірними.

Отже, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, доведено належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних наказів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про поновлення позивача на попередній посаді, то такі задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами, у задоволенні яких судом відмовлено.

Враховуючи те, що позивач в даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, а також те, що в задоволенні позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідачі:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_4)

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2).

Суддя В.В. Дмитрук