Справа № 320/3542/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року справа №320/3542/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у виплаті позивачу одноразової компенсації по втраті годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що викладена у листі від 24.12.2021;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради виплатити позивачу одноразову компенсацію в сумі 7586,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером, дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина, який був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, та перебувала як непрацездатна особа на його утриманні. Стверджує, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України» має право на отримання одноразової компенсації у зв`язку із втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 7586,00 грн. Проте, у відповідь на заяву позивача відповідач відмовив у виплаті такої компенсації, оскільки позивач не досягла пенсійного віку, тому не має права на отримання такої допомоги.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити позивачу одноразову компенсацію в сумі 7586,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Окрім цього, відповідачем зазначено, що п. 3 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №760, визначено, що виплата одноразової компенсації здійснюється за заявою, форма якої затверджується Мінсоцполітики, поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника. Бланк заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441, однак позивач із заявою встановленої форми до управління не зверталась.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Білоцерківським РВ ГУМВС України в Київській області 12.01.1999.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 19.11.2013 та не заперечується сторонами.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відміткою у паспорті позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 05.11.1983 Білоцерківським міським відділом ЗАГС Київської області.

Чоловік позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 1) згідно із посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Київською облдержадміністрацією 30.11.2020, а також інвалідом 1 групи, захворювання якого пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0992189 від 09.01.2020.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 23.07.2021 ОСОБА_2 21.07.2021 помер, про що 23.07.2021 складено відповідний актовий запис № 2059.

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №7747 від 17.09.2021 захворювання ОСОБА_2 , що призвело до смерті, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач разом із покійним чоловіком по день смерті останнього проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 07.10.2021 №15.2-03/7/130 та №15.2-03/7/131.

Позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області із заявою (вхідний №2495 від 20.12.2021) про виплату одноразової компенсації по втраті годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідач листом №14016 від 24.12.2021 відмовив ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги у зв`язку із втратою годувальника, смерть якого пов`язана із Чорнобильською катастрофою, мотивуючи це тим, що остання не належала до непрацездатних осіб, оскільки не досягла пенсійного віку 60 років.

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII).

За змістом частини першої статті 48 Закону №796-ХІІ одноразова компенсація виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків інших ядерних аварій, особам, які брали участь у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, які стали особами з інвалідністю внаслідок відповідних ядерних аварій та випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, сім`ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Отже, згідно до положень зазначеної норми передбачено, що дружина померлого громадянина, якщо вона не одружилися вдруге, і, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою має право на отримання одноразової компенсації в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС І категорії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами, зокрема: копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 05.11.1983 Білоцерківським міським відділом ЗАГС Київської області; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_6 від 23.07.2021; копією експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №7747 від 17.09.2021 про те, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Жодних доказів того, що позивач одружилась вдруге після смерті чоловіка матеріали справи не містять.

За встановлених обставин справи та наведеної норми статті 48 Закону №796-XII, суд доходить висновку про те, що позивач має право на отримання одноразової компенсації як дружина померлого, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Твердження відповідача про відсутність права на отримання такої компенсації, оскільки позивач - ОСОБА_1 на дату смерті чоловіка - ОСОБА_2 не була непрацездатною не узгоджується з положеннями статті 48 Закону №796-XII та є неприйнятними.

Таке правозастосування викладене у постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі №225/1562/17.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 26.10.2016 №760, якою був затверджений Порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян (далі - Порядок №760; в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, а саме, на дату письмового звернення позивача за отриманням одноразової компенсації - 20.12.2021).

Пунктом 1 Порядку №760 передбачено, що цей Порядок регулює питання здійснення виплати передбачених статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї (далі - одноразова компенсація), та щорічної допомоги на оздоровлення (далі - щорічна допомога) деяким категоріям громадян.

В силу пункту 2 Порядку №760, одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Відповідно до пункту 3 Порядку №760 виплата одноразової компенсації здійснюється за єдиною заявою, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 №1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги", поданою заінтересованою особою протягом шести місяців з дати встановлення інвалідності або смерті годувальника.

Одноразова компенсація виплачується в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (п. 4 Порядку №760).

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» сім`ям, які втратили годувальника, виплачується одноразова компенсація в розмірі 7586 гривень.

Згідно із пунктом 7 Порядку №760, одноразова компенсація у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Виплата одноразової компенсації здійснюється на підставі: свідоцтва про смерть; документа, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, складення ядерних зарядів та здійснення на них регламентних робіт, із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; свідоцтва про шлюб; експертного висновку міжвідомчої експертної комісії з установлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, іншої ядерної аварії, участі в ядерному випробуванні, військовому навчанні із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт або військово-лікарської комісії, що діє в системі МВС, СБУ чи Міноборони.

Відмовляючи у виплаті одноразової компенсації листом №14016 від 24.12.2021 Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області вказало на відсутність підстав для такої виплати з огляду на те, що на день смерті чоловіка ОСОБА_2 позивач не належала до непрацездатних осіб, оскільки не досягла пенсійного віку 60 років.

З приводу таких посилань відповідача суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 48 Закону №796-ХІІ одноразова компенсація виплачується, зокрема дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт

Також окремою категорією осіб, які згідно частини першої статті 48 Закону №796-ХІІ мають право на одноразову компенсацію, є сім`ї, які втратили годувальника.

Суд зазначає, що згідно із абзацом першим пункту 7 Порядку №760, одноразова компенсація у зв`язку з втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, виплачується дружині чи чоловікові в разі, коли вони не одружилися вдруге, сім`ї померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті.

Отже, аналіз частини першої статті 48 Закону №796-ХІІ та абзацу першого пункту 7 Порядку №760 свідчить про те, що окремою категорією осіб, на яких розповсюджується дія вказаних норм є дружина чи чоловік померлого годувальника в разі, коли вони не одружилися вдруге.

В той час сім`я померлого годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якій є непрацездатні особи, що були на утриманні померлого на момент його смерті - є окремою категорією осіб, на яких розповсюджується дія частини першої статті 48 Закону №796-ХІІ та абзацу першого пункту 7 Порядку №760.

Отже, умовою для виплати одноразової компенсації дружині померлого годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до п. 7 Порядку №760 є тільки факт того, що така особа не одружилася вдруге, натомість непрацездатність дружини померлого годувальника не є умовою для отримання такої компенсації.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 як дружина померлого годувальника ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, має право на отримання одноразової компенсації безвідносно того, чи була вона непрацездатною на момент смерті годувальника чи ні.

З огляду на встановлені обставини та проаналізовані норми права відповідачем допущено помилкове трактування положень частини першої статті 48 Закону №796-ХІІ та абзацу першого пункту 7 Порядку №760, що призвело до неправомірної відмови у виплаті позивачу одноразової компенсації як дружині померлого учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Крім того, посилання відповідача як на відмову у виплаті одноразової компенсації по втраті годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, на те, що позивач не зверталась до управління із заявою встановленої форми, то такі посилання суд вважає необґрунтованими, оскільки відмовляючи з вказаних підстав відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

При цьому, зі змісту листа відповідача №14016 від 24.12.2021 вбачається, що позивач звернулась із заявою довільної форми (вхідний №2495 від 20.12.2021) про виплату одноразової компенсації по втраті годувальника - чоловіка ОСОБА_2 , смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, отже зміст заяви позивача очевидно дає змогу оцінити намір заявниці. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються при виплаті одноразової компенсації по втраті годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Крім того, відповідачем відмовлено у призначенні відповідної компенсації саме з підстав того, що позивачка не належить до непрацездатних осіб, оскільки не досягла пенсійного віку 60 років, а не з підстав неналежного оформлення заяви.

Позивачка у позові просить суд зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради виплатити позивачу одноразову компенсацію в сумі 7586,00 грн.

Суд зазначає, що відповідачем відмовлено позивачу у виплаті одноразової компенсації по втраті годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, отже спірна компенсація не нараховувалась та не виплачувалась позивачу. При цьому питання про розмір такої компенсації у даній справі не є спірним.

З урахуванням встановлених судом обставин та змісту відмови відповідача, формулювання позивачем позовних вимог саме у такий спосіб є лише недоліком юридичної техніки, однак не повинно бути обставиною, яка обмежує спосіб захисту, а відтак зводить нанівець реалізацію судом свого основного завдання - захисту прав та інтересів особи від посягань державних органів.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову компенсацію у зв`язку із втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною відмову відповідача у виплаті позивачу одноразової компенсації по втраті годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що викладена у листі від 24.12.2021 №14016, та зобов`язання відповідача виплатити позивачу одноразову компенсацію у зв`язку із втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні до суду судовий збір позивач не сплачувала, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у виплаті ОСОБА_1 одноразової компенсації по втраті годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що викладена у листі від 24.12.2021 №14016.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради (ідентифікаційний код 03193643; адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 2) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) одноразову компенсацію у зв`язку із втратою годувальника, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.12.2022.

Суддя Кушнова А.О.