Справа № 580/4901/22
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року справа № 580/4901/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

встановив:

17.10.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 11.05.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 11.05.2022.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області. З 25.12.2014 по 10.05.2022 позивач отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991. Після досягнення пенсійного віку позивач за заявою від 11.05.2022 була переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003. Відповідач при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для визначення розміру пенсії застосував показник середньої заробітної плати у розмірі 6186 грн. 32 коп. (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки) 3764 грн. 40 коп. - осучаснена (проіндексована) на 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 %). Позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки у розмірі 10 846 грн. 37 коп. Відповідач листом №5647-5466/В-03/8-2300/22 повідомив позивача про відсутність підстав для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 04.11.2022 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу з 25.12.2014 призначено пенсію за вислугу років. з 13.01.2015 виплату пенсії припинено у зв`язку з виходом на роботу, яка дає право на цей вид пенсії. Згідно із заявою від 11.05.2022 про перехід на інший вид пенсії позивач з 11.05.2022 була переведена з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003. Оскільки позивач уже отримувала пенсію за вислугу років, має місце не первинне призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший. При переведенні з одного виду пенсії на інший показник середньої заробітної плати (доходу) застосовується той самий, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 21.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 18.05.2022.

Позивачу з 25.12.2014 була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.

У подальшому, на підстави заяви від 11.05.2022, позивач була переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Відповідач при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 для визначення розміру пенсії застосував показник середньої заробітної плати у розмірі 6186 грн. 32 коп. Розрахунок: показник середньої заробітної плати в Україні (з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) в розмірі 3764 грн. 40 коп. збільшений на коефіцієнти 1,17 (з 01.03.2019); 1,11 (з 01.05.2020); 1,11 (з 01.03.2021); 1,14 (з 01.03.2022), що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України від 21.09.2022.

30.08.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку та виплати пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки у розмірі 10 846 грн. 37 коп.

Відповідач листом №5647-5466/В-03/8-2300/22 від 26.09.2022 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки з тих підстав, що позивачу пенсія не була призначена вперше, а з 11.05.2022 був здійснений перехід позивача на інший вид пенсії.

Вважаючи протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ст. 52 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Статтею 7 Закону №1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №577/2576/17 та постанові Верховного Суду від 29.11.2022 у справі №560/4589/21.

Судом встановлено, що позивачу вперше була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти з 25.12.2014 на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991.

У подальшому, на підставі заяви від 11.05.2022 позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

Враховуючи викладене, призначення позивачу пенсії за віком з 11.05.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки є протиправним.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 грн. 40 коп. підлягають стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) щодо призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11 травня 2022 року пенсії відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, починаючи з 11.05.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО