Справа № 580/6422/22
Суддя: Сергій ГАРАНЬ
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 січня 2023 року справа № 580/6422/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконним розпорядження та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження №2 від 30.11.2021 Уманського міськрайонного суду Черкаської області;

- визнати протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо видачі розпорядження №2 від 30.11.2021 про передачу цивільної справи №705/5320/18 до Христинівського районного суду Черкаської області неповноважною особою;

- зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області організувати роботу суду для забезпечення передачі справи №705/5320/18 повноважною особою.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.12.2022р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

В ухвалі зазначено, що позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті позивачем у десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (доказів відстронення в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області Л.Горячківської, від здійснення правосуддя);

- обґрунтування порушення оскаржуваними діями відповідача конкретних прав позивача;

- обгрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду і доказів на підтвердження викладених у ній доводів.

30.12.2022р. від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивачкою зазначено зміст рішення вищої ради правосуддя від 24.01.2017 про тимчасове відсторонення Л.Горячківської від здійснення правосуддя. Крім того, позивачкою зазначено, що оскаржувані дії мали безпосередній вплив на її права позивача, оскільки спірним розпорядженням, що видане, всупереч закону, неповноважною особою - в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області Л.Горячківською за обставин її відсторонення від здійснення правосуддя, здійснено передачу позовної заяви ОСОБА_2 у цивільній справі №705/5320/18 до Христинівського районного суду Черкаської області та в свою чергу призвело до утворення незаконного складу суду Христинівським районним судом Черкаської області. Щодо строку звернення до суду позивачкою зазначено, що про порушення власних прав вона дізналась - 06.12.2022 із постанови Шостого ААС у справі №580/2605/22.

За наслідками розгляду вказаної заяви (вх. від 30.12.2022р. за вх. №41076/22) у контексті усунення недоліків позову позивачем, що зазначались судом в ухвалі про залишення позову без руху, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктами 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Судом встановлено, що згідно розпорядження №2 від 30.11.2021 неможливо утворити склад суду для розгляду матеріалів цивільної справи №705/5320/18 у зв`язку із чим справу передано для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області, як найбільш територіально наближеного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно ч. 4 статті 31 ЦПК України передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

З наведеного вбачається, що у випадку задоволення відводів та неможливості утворити новий склад суду, ЦПК України передбачає процедуру передачі справи за підсудністю до іншого суду.

Отже, процедура передачі справи до іншого суду врегульована процесуальними нормами ЦПК України, тому в даному випадку голова суду не здійснює повноваження, пов`язані з реалізацією публічної влади, а реалізує обов`язок, визначений процесуальним законом з метою забезпечення дотримання права на судовий захист особи, яка звертається до суду.

Таким чином, суд зазначає, що, під час прийняття оскаржуваного розпорядження, Л.Горячківською не здійснювалось правосуддя, оскільки спірне розпорядження не є судовим рішенням, натомість здійснювались адміністративні функції голови суду, покликані забезпечити дотримання права позивачки на судовий захист. З урахуванням зазначеного, сама по собі обставина відсторонення Л.Горячківської від здійснення правосуддя не призвела до формування незаконного складу суду з розгляду справи №705/5320/18, оскільки ОСОБА_3 не здійснювала судовий розгляд вказаної справи та не приймала у ній судових рішень.

Слід зазначити, що у спірних правовідносинах оскаржуване розпорядження фіксує обставину неможливості розгляду позовної заяви позивачки в Уманському міськрайонному суді Черкаської області у справі №705/5320/18 та прийнято задля недопущення тривалого нездійснення розгляду вимог позивачки. Натомість у порушення п.9 ч.5 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивачкою не обґрунтовано порушення оскаржуваним розпорядженням конкретних прав позивача. Позовна заява не містить обгрунтованих доводів, що вказували на безпосередній вплив оскаржуваних дій на права позивача, як і не містить обгрунтувань, яке право позивача належить захистити в суді.

Стосовно обставини пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

У заяві про усунення недоліків, позивачкою зазначено, що про порушення власних прав вона дізналась - 06.12.2022 із постанови Шостого ААС у справі №580/2605/22.

Надаючи оцінку вказаній обставині, слід зазначити, що у справі №580/2605/22 судами першої та апеляційної інстанцій не встановлювались обставини прийняття Уманським міськрайонним судом Черкаської області розпорядження №2 від 30.11.2021 про передачу цивільної справи №705/5320/18 до Христинівського районного суду Черкаської області. В свою чергу висновки суду у рішенні апеляційної інстанції у правовідносинах з іншим предметом та суб`єктним складом, в якому не встановлювались обставини, що покладені в основу позову, який розглядається не вказують на те, що саме із вказаної постанови позивач дізналась про порушення її прав прийнятим розпорядженням №2 від 30.11.2021. З урахуванням зазначеного, доводи позивачки, що про порушення власних прав вона дізналась - 06.12.2022 із постанови Шостого ААС у справі №580/2605/22 суд вважає необгрунтованими.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №340/1019/19 підкреслено, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені

Суд зазначає, що у грудні 2021 року позивач мала об`єктивну можливість дізнатися про існування спірного розпорядження про передачу справи до Христинівського районного суду Черкаської області, оскільки ухвалою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 прийнято до свого провадження справу №705/5320/18.

Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся до суду лише - 23.12.2022р., тобто з пропуском шестимісячного строку встановленого ст. 122 КАС України, більш як на півроку.

При цьому, жодних належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не надано.

Судом враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі №160/6430/20.

Поряд з іншим, суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як зазначалось вище, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказані позивачем обставини на переконання суду не можуть свідчити на користь того, що позивачем вжито всіх можливих заходів для належного та своєчасного захисту власних прав. Обставин, що не залежали б від волевиявлення позивача, пов`язаних із дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, позивачем до суду не надано.

Позивачем жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення із даним позовом до позову не додано.

Таким чином, жодних належних доказів поважності причин пропуску строку звернення із даним позовом до суду не додано.

Згідно пунктів 1,9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема у разі:

- якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк;

- у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Підсумовуючи наведене, оскільки позивачем не було додано жодних належних доказів поважності причин пропуску строку звернення із даним позовом до суду, а також не було обґрунтовано порушення оскаржуваними розпорядженням та діями прав позивача, наявні підстави для повернення позову.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 293-297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання незаконним розпорядження та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій ГАРАНЬ