Справа № 420/19957/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 січня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/19957/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року по справі № 420/19957/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ Україна" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ Україна" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення Одеська митниця подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

24 березня 2022 року, на виконання зазначеної ухвали суду, апелянтом подано клопотання про продовження строку на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2022 року із посиланням на неможливість сплатити судовий збір у строк, встановлений ухвалою суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2022 року клопотання про продовження строку на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2022 року задоволено та надано додатковий строк усунення недоліків поданої апеляційної скарги, протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

04 квітня 2022 року від Одеської митниці Держмитслужби повторно надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року клопотання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги - задоволено, надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України..

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року встановлено Одеській митниці додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду.

29 грудня 2022 року від Одеської митниці надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого апелянт зазначає про відсутність можливості сплатити судовий збір через обмеженість бюджетних асигнувань на даний вид видатків, внаслідок введення на території України воєнного стану та неприпустимість звуження права доступу до правосуддя.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення заявленого клопотання, колегія суддів виходить із такого.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, суд приходить до висновку, що апелянт не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо звільнення від сплати судового збору.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 19.09.2022 року по справі №200/11087/20-а, від 19.09.2022 року по справі №280/8691/20, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Слід також зазначити, що будь-яких змін щодо порядку оплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку із введенням воєнного стану в України до Закону України «Про судовий збір» та/або КАС України не внесено та не змінено порядок сплати судового збору.

Посилання заявника на той факт, що в умовах воєнного стану відсутні бюджетні надходження на оплату судового збору, суд не приймає, оскільки обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати та стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень.

Також суд зауважує, що апелянтові було надано можливість для реалізації обов`язку щодо оплати судового збору, та навіть надано додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, втім, заявником до апеляційного суду не надано жодних доказів стосовно вчинення будь-яких дій щодо виконання процесуального обов`язку з оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Так, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (п.п. 12 пункту D).

Суд звертає увагу, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку і умов реалізації цього права, зокрема обов`язку щодо оплати судового збору. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Колегія суддів наголошує, що держава має дотримуватися принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Враховуючи те, що звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір, суд не вбачає підстав для звільнення митниці від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Таким чином, слід констатувати, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк..

Таким чином, апеляційна скарга, відповідно ст. ст. 169, 298 КАС України, має бути повернута скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 321, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Одеської митниці про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року по справі № 420/19957/21 - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.