Справа № 120/9317/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 січня 2023 р. Справа № 120/9317/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку статті 287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою від 16.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-денний строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем 02.12.2022 подано до суду матеріали на усунення недоліків, зокрема заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

15.12.2022 на адресу суду надійшли доповнення до заяви, мотиви якого є тотожними, зазначеним у заяві від 01.12.2022.

Ухвалою від 22.12.2022 задоволено заяву позивача, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлено ОСОБА_1 такий строк. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку визначеному статтею 287 КАС України за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строки для подання заяв по суті.

Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент соціальної політики Вінницької міської ради.

Також витребувано у відповідача та зобов`язано надати суду у 3-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження за №61134443.

Копію ухвали від 22.12.2022 отримано Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради 30.12.2022, що підтверджується розпискою про вручення судової кореспонденції.

Втім, останній не скористався своїм право на подання письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог у встановлений судом строк.

15.11.2022 та 04.01.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшли відзиви на позовну заяву, що містили аналогічний зміст, в яких остання просить відмовити в задоволенні позову повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 5) скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

29.04.2020, враховуючи вимоги Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем, на підставі п. 5 ст. 39 вказаного Закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оригінал виконавчого листа повернуто до суду який його видав.

Отже, представник відповідача вважає, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. про закінчення виконавчого провадження №61134443 від 29.04.2020, винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Одночасно представник звертає увагу суду, що позивачу було відомо про скасування рішення апеляційною інстанцією, оскільки його представником подавалась касаційна скарга, яку зареєстровано у Верховному Суді 07.05.2020.

До матеріалів відзиву представником відповідача додано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження за №61134443.

Суд, надавши оцінку аргументам сторін, що наведені у заявах по суті справи, та наявним у матеріалах справи доказам, встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №120/3347/19-а позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та, зокрема, зобов`язано Департамент соціальної політики Вінницької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.07.2019 про надання йому статусу інваліда війни та видачу йому посвідчення інваліда війни ІІ групи, за наслідками чого прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду.

23.01.2020 позивачу видано виконавчий лист у справі №120/3347/19-а.

30.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа №120/3347/19-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 23.01.2020.

04.02.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Плахотнюк Н.Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №120/3347/19-а.

Також 04.02.2020 старшим державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою від 25.02.2020 старшого державного виконавця зупинено виконавче провадження, з огляду на розгляд апеляційної скарги Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в суді апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №120/3347/19-а апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради задоволено повністю, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

29.04.02.2020 старшим державним виконавцем прийнято постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Також, 29.04.2020 старшим державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, з огляду на те, що рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ, скасовано.

Позивач не погоджується із постановою про закінчення виконавчого провадження, оскільки вважає, що рішення першої інстанції набрало законної сили і підлягає примусовому виконанню, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 5 № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, 03.02.2020 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій останній просив прийняти до виконання виконавчий лист по справі №120/3347/19-а.

На виконання вимог Закону № 1404-VIII, державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №120/3347/19-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 23.01.2020 про зобов`язання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.07.2019 про надання йому статусу інваліда війни та видачу йому посвідчення інваліда війни ІІ групи, за наслідками чого прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду.

В подальшому, на адресу виконавчої служби надійшла заява від боржника в якій зазначено, що Департаментом подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, у зв`язку із чим просив зупинити виконавче провадження на підставі ст. 38 Закону № 1404-VIII. На підтвердження вказаних обставин додав ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі №120/3347/19-а.

Постановою від 25.02.2020 старшим державного виконавцем зупинено виконавче провадження, з огляду на розгляд апеляційної скарги Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради в суді апеляційної інстанції.

03.04.2020 Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову у справі №120/3347/19-а, якою апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради задоволено повністю, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

28.04.2020 на адресу відповідача надійшла заява від боржника, в якій повідомлено про ухвалення Сьомим апеляційним адміністративним судом постанови від 03.04.2020 у справі №120/3347/19-а. В поданій заяві просив закінчити виконавче провадження.

За наслідками розгляду заяви боржника, 29.04.2020 старшим державним виконавцем прийнято постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Також, 29.04.2020 старшим державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, з огляду на те, що рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ, скасовано.

При прийнятті спірної постанови державний виконавець керувався п. 5 ч. 1 ст. 39, 40 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до п. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;

19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника;

20) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди;

21) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

22) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (п. 3 ст. 39 Закону № 1404-VIII).

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень при прийнятті оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження діяв у межах та у спосіб, що передбачені Законом № 1404-VIII, оскільки прийняв спірну постанову, у зв`язку із скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Оцінюючи доводи позивача в частині того, що рішення набрало законної сили, а тому підлягає виконанню, то суд їх відхиляє з огляду на те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №120/3347/19-а сксовано відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі №120/3347/19-а.

Щодо решти мотивів позовної заяви, то їх суд оцінює критично з підстав того, що вони зводяться до незгоди із ухваленою постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2020, якою рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 скасовано, а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, підставою для звернення до суду з даним позовом є, фактично, не протиправність постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки позивачем не наведено положень матеріального права, яку порушив державний виконавець при винесені спірної постанови, а його незгода з постановою апеляційної інстанції, перегляд якої здійснюється судом касаційної інстанції за правилами, передбаченими главою 2 параграфом 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 255, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (код ЄДРПОУ - 43316784, а/с 391, м. Вінниця, 21028);

Третя особа: Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (код ЄДРПОУ - 38782790, вул. Соборна, буд. 50, м. Вінниця, 21050).

Повний текст рішення складено: 04.01.2023.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна