Справа № 480/6443/22
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2022 року Справа № 480/6443/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника позивача - Школьного В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6443/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
На думку позивача, наказ ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 від 07 вересня 2022 року № 134 «Про результати проведення службового розслідування» є протиправним, оскільки матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів про те, що саме з вини позивача державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків. Навіть в акті службового розслідування вказано, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 16.02.2022 позивач був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою на підставі його рапорту від 16.02.2022 №2316 та консультативного висновку і перебував на лікуванні по 04.03.2022.
Крім того, в акті службового розслідування вказано, що під час російського вторгнення, 02.03.2022 по території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 був нанесений вогневий удар, при цьому значних конструкційних пошкоджень зазнала будівля, в якій розташовані приміщення батальйону охорони (будівля №1/72). При цьому було знищено частину майна 5 роти охорони батальйону охорони, а частина майна приведена до стану непридатності.
Зазначені обставини свідчать про відсутність вини з боку позивача у втраті майна.
Ухвалою суду від 04.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
04.11.2022 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову.
Враховуючи складність даної справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд ухвалою від 11.11.2022 перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою від 08.12.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Військова частина НОМЕР_1 у відзиві на позов зазначає, що ОСОБА_1 з 25.09.2017 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 5 роти охорони батальону охорони, є матеріально відповідальною особою. 28.07.2022 позивача було увільнено від займаної посади у зв`язку з переведенням на нову посаду до іншої військової частини.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи встановив такі обставини.
ОСОБА_1 з 25.09.2017 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 5 роти охорони батальону охорони, був матеріально відповідальною особою.
28.07.2022 позивача було увільнено від займаної посади у зв`язку з переведенням на нову посаду до іншої військової частини.
09.08.2022 при прийнятті справ та посади командира 5 роти охорони батальону охорони іншою посадовою особою, в присутності комісії, виявлено нестачу майна роти.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.08.2022 № 478 призначено проведення службового розслідування за фактом нестачі матеріальних засобів, що рахуються за 5 ротою охорони батальйону охорони, яка була виявлена під час прийому - передачі посади командира 5 роти охорони батальйону охорони.
За результатами проведення службового розслідування був складений Акт службового розслідування (зареєстрований 29.08.2022 за вхідним № 6064).
На підставі акту службового розслідування тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 видано наказ (з основної діяльності) від 07.09.2022 №134, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.
Вважаючи вказаний наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ст. 2 Закону України Про Збройні Сили України правовою основою діяльності Збройних Сил України є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", статути Збройних Сил України, інші закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, що регулюють відносини в оборонній сфері.
Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі по тексту - Статут) військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За нормами ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
В силу статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідальність військовослужбовців закріплюється статтями 26, 27 Статуту, згідно з якими, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення
Згідно статті 101 Статуту командир батальйону (корабля 3 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (корабля), успішне виконання батальйоном (кораблем) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (корабля) і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону. Командир батальйону (корабля 3 рангу) підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником усього особового складу батальйону (корабля).
Відповідно до статті 102 Статуту командир батальйону (корабля 3 рангу) зобов`язаний, серед іншого: підтримувати особовий склад батальйону (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності; знати й уміло володіти всіма видами зброї і техніки батальйону, організовувати правильне їх зберігання, експлуатацію та обслуговування і не менше ніж один раз на три місяці особисто перевіряти їх наявність, стан та облік.
Статтями 111,112 Статуту передбачено, що командир роти відповідає за стан і збереження озброєння техніки та майна роти, зобов`язаний організовувати правильну експлуатацію обслуговування і ремонт озброєння і техніки.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).
Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, зокрема - догана.
Згідно з ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України,
За приписами ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 № 160- IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-ІХ).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Частиною першою ст. 3 Закону № 160-ІХ визначено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
За приписами частини другої ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов 'язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розміні завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна. у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Частиною 7 ст. 8 Закону № 160-ІХ передбачено, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
Аналіз вищевказаного законодавства дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної та матеріальної відповідальності є доведення його вини у порушенні дисципліни та спричиненні матеріальної шкоди.
Проте, матеріали службового розслідування не містять жодних належних та допустимих доказів про те, то саме з вини ОСОБА_1 державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків щодо втрати матеріальних засобів на суму 37 338,20 грн.
Так, в акті службового розслідування зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 16.02.2022 №32 капітан ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою на підставі його рапорту від 16.02.2022 №2316 та консультативного висновку і перебував на лікуванні по 04.03.2022 (а.с.13-26).
На виконання обов`язків командира 5 роти охорони батальйону охорони на час хвороби командира роти капітана ОСОБА_1 було покладено на іншу особу (рапорт від 16.02.2022 №2316).
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2022 (по строковій частині) №36 особовий склад 5 роти охорони батальйону охорони в кількості 18 осіб з 21.02.2022 року вибув до району відновлення боєздатності 4 реактивного артилерійського дивізіону ( АДРЕСА_1 ), а з 22.02.2022 вибув до ОУВ "СЛОБОДА" з метою виконання бойових завдань в польових умовах (в підпорядкування командира 4 реактивного артилерійського дивізіону).
Перед вибуттям приміщення 5 роти були зачинені та здані під охорону - черговому по парку (стор. 6 акту).
З матеріалів службового розслідування вбачається, що на час відсутності позивача, його обов`язки виконувалися двома особами, а доступ до матеріальних засобів мав також черговий по парку.
При цьому, позивач, перебуваючи на лікарняному, був позбавлений можливості здійснювати контроль за збереження матеріальних засобів.
В акті службового розслідування також вказано, що 24.02.2022 о 04 год. розпочата збройна агресія рф, відбулась різка зміна обстановки та раптове вторгнення військ російської федерації на територію України, в тому числі Сумської області з різних напрямків, зокрема Краснопільського, Великописарівського, Білопільського, Конотопського, Глухівського та інших районів області, а в подальшому безпосередньо в місто Суми, яке виявилось в повній облозі у вказаний день, а частина ворожих військ в деяких місцях зайшли безпосередньо на територію м. Суми (стор. 6 акту).
02.03.2022 по території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 був нанесений вогневий удар, при цьому значних конструкційних пошкоджень зазнала будівля, в якій розташовані приміщення батальйону охорони (будівля №1/72). При цьому було знищено частину майна 5 роти охорони батальйону охорони, а частина майна приведена до стану непридатності.
Суд звертає увагу, що за фактом втрати матеріальних засобів 5 роти охорони вже проводилось службове розслідування на підставі рапорту позивача, що підтверджується Актом №3479 від 07.05.2022. За результатами службового розслідування неправомірних дій з боку капітана ОСОБА_1 не встановлено.
Разом з тим, відповідач, аналізуючи висновки Акту №3479 від 07.05.2022 зазначає, що здійснити об`єктивну та всебічну перевірку наявності матеріальних засобів, що рахуються за 5 ротою охорони батальйону охорони, при проведенні вказаного службового розслідування з об`єктивних причин, зазначених у самому актів №3479, виявилося неможливим.
Тому при повторному службовому розслідуванні відповідач прийшов до висновку про наявність вини позивача, що виражається у формі недбалості. Причиною та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є неналежне виконання позивачем службових обов`язків, порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині правильного використання та збереження матеріальних засобів закріплених за підрозділом.
Проте, відповідачем не зазначається в чому полягає недбалість та неналежне виконання позивачем службових обов`язків, за умови, що ОСОБА_1 , як під час залишення військовою частиною місця дислокації (міста Суми), так і під час знищення та пошкодження майна російськими агресорами, перебував на лікарняному.
Також службовим розслідуванням не було встановлено причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням позивачем обов`язків військової служби, а формальне посилання відповідача на те, що позивач обіймав посаду командира 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та був відповідальним за зберігання матеріальних засобів закріплених за підрозділом, не може бути належним та допустимим доказом притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.
Таким чином, пункти 1, 2, 3, 10 наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 №134 від 07.09.2022 року про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими що не відповідають вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», а отже є неправомірними.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів наказу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункти 1, 2, 3 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2022 № 134 "Про результати проведення службового розслідування".
Визнати протиправним та скасувати пункт 10 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 07 вересня 2022 року № 134 "Про результати проведення службового розслідування" в частині:
- запису про відшкодування завданих збитків здійснювати шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення капітана ОСОБА_1 , починаючи з вересня 2022 року в розмірі 20 відсотків його місячного грошового забезпечення;
- запису про те, що у разі переведення капітана ОСОБА_1 до нового місця служби до повного відшкодування завданої ним шкоди здійснювати відповідні заходи щодо стягнення сум завданої шкоди за новим місцем служби останнього.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар