Справа № 559/3242/22
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/3242/22
Провадження № 2-а/559/52/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвокта Пасічника Ю.О.,

представниці відповідача Гервазюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Патрульної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП в Рівненській області про скасування постанови серія ЕАР № 6245637 від 04.12.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.12. 2022 старшим інжектором 1-го батальйону 6 роти УПП в Рівненській області Цибенко В.Г. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, рішенням якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до постанови, 04.12.2022 о 10:28 у м.Дубно по вул. Забрама, 82, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світовим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України. Вважає вказану постанову безпідставною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню через неправомірне застосування до нього санкції та незаконне притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач категорично заперечує факт порушення ним ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, бо рухаючись по проїзній частині головної дороги вулиці Забрама, зі сторони вулиці Д.Галицького у напрямку вулиці Львівська міста Дубно, він не змінював напрямку руху, не здійснював поворот ліворуч та не мав ніякого обов`язку подавати сигнал світовим покажчиком повороту ліворуч. На місці зупинки позивач висловив поліцейським свої заперечення щодо безпідставного звинувачення у правопорушенні, яке він не вчиняв, спростував всі їхні доводи, проте, відносно нього все одно було складено оскаржувану постанову. На думку позивача, поліцейський не маючи жодних доказів, не вірно оцінив обстановку та за своїм хибним внутрішнім переконанням прийняв незаконне рішення, яке явно не ґрунтувалося на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Тому, просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

27 грудня 2022 року представником позивача УПП України в Рівненській області ДПП О.Гервазюк було подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає повністю. У відзиві зазначено, що 04.12.2022 о 10:28 позивач, рухаючись в м. Дубно по вул. Базарна, 82, керуючи т/з RENAULT MEGAN SCENIK, Д.Н.З. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив правила користування попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. Вказаним порушив п. 9.2 «Б» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначила, що водій зобов`язаний у процесі руху інформувати інших учасників дорожнього руху про свої маневри за допомогою попереджувальних сигналів. Подачу попереджувального сигналу водії транспортних засобів зобов`язані закінчити відразу ж після виконання маневру. Забороняється подача попереджувального сигналу, якщо він може дезінформувати інших учасників дорожнього руху. Вважає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції діяли в межах закону. Звертає увагу, що під час адміністративного правопорушення відбувалася відеофіксація на портативний персональний відео реєстратор (бодікамера) 468073 та відеореєстратор, закріплений в службовому транспортному «Xiaomi», де зафіксовано момент правопорушення, а саме, водій керуючи транспортним засобом, здійснюючи поворот ліворуч, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Аргументи позивача щодо того, що він їхав не повертаючи головною дорогою та не міг знати, що попереду перехрестя, через відсутність таблички 7.8, не відповідають дійсності. Зазначає також, що розгляд справи проводився в порядку, передбачено законом. Отже, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Пасічник Ю.О. позовні вимоги підтримали повністю, з підстав, викладених у позовні заяві. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що дійсно 04.12.2022 він був зупинений працівниками поліції. Вважає, що він жодного порушення ПДР не вчинив, оскільки, рухаючись по вул. Забрама в напрямку вул. Львівська, бачив дорожній знак «Головна дорога», оцінивши обстановку, побачив вигин головної дороги вліво. Він не вважає, що це є поворот ліворуч, тому необхідності вмикати покажчик повороту не було. Він пояснював це працівникам поліції, однак відносно нього все одно було винесено оскаржувану постанову.

Представник позивача - адвокат Пасічник Ю.О. пояснив, що дана постанова є незаконною, оскільки ОСОБА_1 , рухаючись по проїзній частині головної дороги вулиці Забрама, зі сторони вулиці Д.Галицького у напрямку вулиці Львівська міста Дубно, не змінював напрямку руху, не здійснював поворот ліворуч та не мав ніякого обов`язку подавати сигнал світовим покажчиком повороту ліворуч. По ходу його руху знаходився лише знак «Головна дорога» без обов`язкової таблички 7.8, яка встановлюється перед перехрестям, тому для позивача було не зрозуміло, що це якесь перехрестя, а очевидно, що був вигін головної дороги ліворуч. Тобто, позивач рухався по головній дорозі, яка має вигин вліво.

Представник відповідача УПП України в Рівненській області О.Гервазюк в судовому засідання позовні вимоги не визнала та надала пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Додатково зазначила, що позивач є місцевим жителем та проживає по вул. Львівська, де відбулася сама подія, тобто він повинен добре орієнтуватися в місцевості. На доданих до позовної заяви фотокартках видно дорожній знак «Головна дорога» та видно, що там є знищена табличка 7.8, яка встановлюється перед перехрестям. І позивач повинен був про неї знати та звернути увагу. Також зазначила, що факт вчинення правопорушення було зафіксовано на портативний персональний відеореєстратор (бодікамера), який в розумінні ст.251 КАСУ є належним доказом к справі. На даних відеозаписах чітко видно, що наявний знак 1.4.2 «Напрямок повороту». А п. ПДР 9.2 «б» зобов`язує водія у процесі руху інформувати інших учасників дорожнього руху про свої маневри за допомогою попереджувальних сигналів. Сам знак «Головна дорога» - це пріоритетний знак і навіть без таблички 7.8 вказує, що це є проїзд нерегульованого перехрестя. Тобто, твердження позивача про те, що він не знав, що там перехрестя і вважав, що рухається по головній дорозі не відповідають дійсності. Навіть якщо позивач не звернув уваги на табличку 7.8, він повинен був звернути увагу на подальші знаки. Далі по дорозі встановлено знак 1.4.2 «Напрямок повороту», який зазначає про напрямок повороту ліворуч. Цей знак і сукупність всієї дорожньої обстановки, вимагає бути уважним водія, спостерігати за змінами дорожньої обстановки та зобов`язує включити лівий покажчик повороту при здійсненні подальшого руху. Крім того, зазначила, що постанова, винесена поліцейським, повністю відповідає ст. 283 КУпАП. Тому, вважає позовні вимоги не обґрунтованим та просить у задоволені позову відмовити. Разом з тим, у судовому засідання представник відповідача відмовилася від клопотання про виклик та допит свідків, яке міститься в матеріалах справи.

Суд, заслухавши учасників спарви, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6245637 від 04.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , 04.12.2022 о 10 год 28 хв. в м. Дубно на вул. Забрама, керуючи ТЗ, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР - Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 7).

Разом з тим, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач, рухаючись по головній дорозі, відповідно до знаку «Головна дорога», мав намір змінювати напрямок руху та інформуючи про свій маневр інших учасників дорожнього руху, включити світловий покажчик повороту ліворуч. Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, що оскільки після знаку «Головна дорога» встановлено знак 1.4.2 «Напрямок повороту», який зазначає про напрямок повороту ліворуч, це зобов`язувало позивача включити лівий покажчик повороту при здійсненні подальшого руху, оскільки в даному випадку має місце вигін головної дороги, при цьому зі знаком «Головна дорога» не встановлена табличка 7.8, про наявність якої стверджує представниця відповідача, разом з тим, водій не зобов`язаний самостійно додумувати додаткові таблички до знаків, не залежно від того, скільки проїжджав даний відрізок дороги. Окрім того, дорожній знак 1.4.1-1.4.3 застосовується не тільки для позначення напрямку повороту, про що вказує відповідач, а й може застосовуватися в місцях проведення дорожніх робіт з метою позначення напрямку об`їзду ділянки дороги, про що і звертав увагу позивач. Разом з тим, позивач здійснював свій рух по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком «Головна дорога», без дублювання будь-якими табличками, а відтак у позивача не повинно було виникнути розуміння, що попереду є перехрестя, а відтак і появи обов`язку вмикати покажчик повороту ліворуч. В подальшому дійсно був вигін головної дороги, який позначено дорожнім знаком 1.4.2, а також позначений і дорожньою розміткою, якими належно керувався позивач у справі. Тобто, позивач чітко і вірно оцінив дорожню обстановку і керувався дорожніми знаками та дорожньою розміткою, здійснював рух по головній дорозі, яка вигинається ліворуч. Будь-яких знаків, які свідчили б про перехрестя на вказаній ділянці дороги відсутні, а вказана другорядна дорога, яка, як вбачається із відеозапису, приєднана ще до початку вигину головної дороги, не відмічена будь-якими дорожніми знаками, що не зобов`язує учасника дорожнього руху наперед здогадувати про неї, оцінювати її не як прилеглу територію - територію, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. При цьому на вигині головної дороги нанесена суцільна лінія дорожньої розмітки, що забороняє з`їзд із неї в ліву сторону. Суд зазначає, що позивач не здійснював руху ліворуч із з`їздом з головної дороги на другорядну, а продовжив рух по головній дорозі, користуючи пріоритетом руху у вказаному напрямку відповідно до вимог ДПР України, керуючись наявними на час проїзду вказаного відрізку дороги дорожніми знаками та дорожньою розміткою.

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні переглянуто долучений відповідачем диск з відеозаписом нагрудної камери поліцейського. З долученого відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, про що свідчить відповідно встановлений дорожній знак «Головна дорога» та не мав наміру змінювати напрямку руху, про що повідомив працівників поліції. Вказаний диск із відеозаписом не може розцінюватися як належний доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки спростовує обставини вчинення правопорушення та вказує на належний проїзд позивачем зазначеного відрізку дороги.

Згідно ст. 159 ч. 4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП недоведений.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, а провадження - закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Зважаючи на те, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Патрульної поліції в Рівненській області (, місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 14-а, м. Рівне) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6245637 від 04 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 02 січня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук