Справа № 120/10072/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 січня 2023 р. Справа № 120/10072/22

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Винниченка, 29, м. Вінниця, 21009, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Агрономічна сільська рада (далі третя особа).

За змістом позовних вимог позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.11.2022 ВП №69623657, прийняту державним виконавцем Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Діаною Михайлівною.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані протиправністю постанови державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Д.М. від 21.11.2022 № 69623657 про закінчення виконавчого провадження. Законний представник позивача вважає, що така постанова прийнята передчасно, оскільки рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/60/22-а залишилось не виконаним та державним виконавцем не вжито всіх можливих заходів для його примусового виконання.

Ухвалою суду від 07.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Також вирішено витребувати у Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та зобов`язано надати суду у 3-денний строк з моменту отримання цієї ухвали належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69623657.

23.12.2022 до суду подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що Вінницьким відділом ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», 25.08.2022 та 11.11.2022 винесено постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення без поважних причин в розмірі 5100 грн. та у розмірі 10200 грн. Окрім того, на виконання приписів ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, 18.11.2022 направлене до Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Агрономічної сільської ради.

У подальшому, 21.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69623657 за п.11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Сторона відповідача також зазначає, що, 02.12.2022 боржником надано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду про відстрочення виконання рішення у справі №120/60/22-а до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

З наведеного, на думку представника відповідача, вбачається, що позивач не довів порушення свого права, яке підлягає судовому захисту, а державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

23.12.2022 до суду надійшли пояснення третьої особи, у яких Агрономічна сільська рада вказує, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Враховуючи вищезазначене Агрономічна сільська рада не мала та немає можливості виконати рішення суду у справі №120/60/22-а, а саме: затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, комунальної форми власності, площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:010:0191, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, тому Агрономічною сільською радою до суду подано заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі №120/60/22-а до припинення воєнного стану в Україні та відновлення права громадян України на безоплатну приватизацію земельних ділянок.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2022 задоволено заяву Агрономічної сільської ради про відстрочення виконання рішення суду та відстрочено його виконання до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Відтак, Агрономічна сільська рада вважає позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

29.12.2022 стороною позивача подано відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 вказує на безпідставність доводів відповідача. Водночас подану відповідь на відзив суд до уваги не бере, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши надані докази, які є у справі, суд встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2022 у справі №120/60/22-а адміністративний позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано Агрономічну сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, комунальної форми власності, площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:010:0191, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 задоволено, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2022 скасовано в частині зобов`язання Агрономічної сільської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, комунальної форми власності, площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:010:0191, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалено в цій частині нову постанову, якою зобов`язано Агрономічну сільську затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, комунальної форми власності, площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:010:0191, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

28.07.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом видано два виконавчиї листи у справі №120/60/22-а.

11.08.2022 до Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява законного представника ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2022 у справі №120/60/22-а щодо зобов`язання Агрономічної сільської ради затвердити ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, комунальної форми власності, площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:010:0191, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

12.08.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69623657 та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення.

15.08.2022 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

09.09.2022 на адресу відповідача надійшов лист Агрономічної сільської ради щодо виконання рішення суду, у якому остання зазначила про подання касаційної скарги на рішення Вінницького окружного адміністративного суду та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №120/60/22-а. Окрім того, Агрономічна сільська рада послалась на приписи п.п. 5 п. 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України.

25.08.2022 державним виконавцем Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено акт державного виконавця та винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення без поважних причин в розмірі 5100 грн. та надано новий термін виконання рішення.

28.10.2022 винесено вимогу про виконання рішення протягом 10 робочих днів, а саме до 10.11.2022 та повідомлено боржника про кримінальну відповідальність у разі не виконання рішення суду.

31.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо вчинення заходів реагування щодо примусового виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду.

02.11.2022 на адресу Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов лист Агрономічної сільської ради, у якому остання повідомила про подання до Вінницького окружного адміністративного суду заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі №120/60/22-а.

11.11.2022 відповідачем складено акт державного виконавця та винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. на боржника за невиконання рішення суду без поважних причин.

18.11.2022 державним виконавцем було направлене до Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Агрономічної сільської ради.

21.11.2022 державний виконавець керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №69623657.

02.12.2022 Агрономічна сільська рада надіслала відповідачу лист, у якому повідомила про винесення Вінницьким окружним адміністративним судом ухвали від 25.11.2022 про відстрочення виконання рішення суду у справі №120/60/22 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.11.2022 ВП №69623657, законний представник позивача звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини третьої, частини четвертої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частинами першою-третьою статті 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Предметом спору в межах цієї адміністративної справи є постанова державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Діани Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 21.11.2022 ВП №69623657. Зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що остання прийнята відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

Так, пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Суд зазначає, що з аналізу приписів ст. 39 та 63 Закону № 1404-VIII вбачається, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення і не свідчить про неможливість його виконання.

Так, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18.06.2019 у справі №826/14580/16 зазначив, що накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

Відтак, накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи позов про законність дій державного виконавця, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних законодавчих приписів.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Згідно із вказаним принципом людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - «ЄСПЛ») у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Окрім того ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи «Войтенко проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Крім того, у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Отже, в контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що відповідач, як орган який забезпечує примусове виконання рішень, які є обов`язковими до виконання повинен вживати усі визначенні чинним законодавством заходи в межах встановлених повноважень з метою виконання рішення суду та відновлення прав стягувача.

У свою чергу, винесення відповідачем в межах виконавчого провадження №69623657 постанови від 25.08.2022 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., постанови від 11.11.2022 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. та направлення 18.11.2022 до Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Агрономічної сільської ради не свідчить про вжиття державним виконавцем Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) належних та достатніх заходів виконання судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а, від 07.08.2019 у справі №378/1033/17, від 04.09.2019 у справі №286/1810/17, від 29.01.2020 у справі №127/2606/17, від 07.10.2020 у справі №461/6978/19, від 25.11.2020 у справі №554/10283/18, від 13.12.2021 у справі №520/6495/2020, від 08.12.2022 у справі №457/359/21, від13.12.2022 у справі №340/5200/21.

При цьому, надаючи оцінку доводам відповідача та третьої особи про те, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2022 задоволено заяву Агрономічної сільської ради про відстрочення виконання судового рішення та вирішено відстрочити виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/60/22 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні, суд зазначає, що така ухвала прийнята вже після винесення відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відтак, Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приймаючи оскаржувану постанову, не міг враховувати відстрочення виконання рішення суду. При цьому, відстрочення виконання рішення суду не є відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для закінчення виконавчого провадження.

Більш того, виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/60/22 відстрочено за заявою боржника (Агрономічна сільська рада), а не Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), хоча відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право на звернення до органу, який видав виконавчий лист із заявою про відстрочку, розстрочку виконання рішення.

Тому відстрочення виконання рішення у справі №120/60/22-а не свідчить про вжиття відповідачем будь-яких додаткових заходів з метою виконання виконавчого листа від 28.07.2022.

У свою чергу, виходячи з мотивувальної частини постанови від 21.11.2022, відповідач враховував лише те, що винесення постанов про накладення штрафів та надіслання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення є достатніми заходами з примусового виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2022. Однак, суд вважає такі доводи відповідача безпідставними та необгрунтованими.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Діани Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 21.11.2022 ВП №69623657.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що дата винесення рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючої судді у відпустці у період з 19.12.2022 по 03.01.2023 включно.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправно та скасувати постанову державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Журавель Діани Михайлівни про закінчення виконавчого провадження від 21.11.2022 ВП №69623657.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Винниченка, 29, м. Вінниця, 21009, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Агрономічна сільська рада (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ).

Рішення суду у повному обсязі сформовано: 04.01.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна