Справа № 380/17125/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,
з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

За наслідками апеляційного розгляду справи № 380/17125/21 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі №380/17125/21 - скасовано та прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1303 від 08.06.2021 в частині визначення податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (18010300)" в сумі 104 996,58 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Питання розподілу судових витрат постановою суду апеляційної інстанції не вирішувалось.

З врахуванням приписів ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) питання про ухвалення додаткового судового рішення вирішується в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

В порядку ст.230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Водночас, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення та перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпним. Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання розподілу судових витрат регламентоване статтею 139 КАС України, частина 6 якої вказує, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративну справу на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п.1, п.2 ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ст.322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про новий розподіл судових витрат, понесених у зв"язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та про розподіл судових витрат, понесених у зв"язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В розумінні ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі №380/17125/21 задоволено частково. Однак, судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) відповідно до положень ч.1 ст.3 якого об`єктами справляння судового збору є, зокрема, позовна заява, апеляційна скарга.

Частиною 2 статті 4 Закону N 3674-VI визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст.4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2021 року становить 2270 грн.

Звідси ставка, що підлягала до сплати при поданні позовної 1049,97 грн (104996,58 грн : 100), а розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги становить 1574,96 грн (1049,97 грн * 1,5).

Квитанцією №0.0..1 від 06.10.2021 (а.с.30) позивачем у справі сплачено судовий збір в сумі 1057,75 грн.

Відповідно до квитанції №156870045 від 08.08.2022 скаржником ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1587,00 грн (а.с. 153).

Оскільки документально підтвердженими судовими витратами скаржника є сплачений нею судовий збір, розмір якого є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору у сумі 2624,93 грн (1049,97 грн+ 1574,96 грн), суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що такі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 139, 143, 252, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1574 (одна тисяча п`ятсот сімдесят чотири) грн 96 коп. сплаченого судового збору.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний