Справа № 300/2122/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 300/2122/22 пров. № А/857/15020/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року, головуючий суддя Григорук О.Б., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправними дії в частині невиплати пенсії, що не відповідає нарахованому розміру у повному обсязі; зобов`язати виплачувати пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків із ступенем втрати працездатності 70% у відповідності нарахованому повному обсязі призначеної згідно норм ч.1 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахованої у порядку постанов КМУ №795 від 30.10.2013року, №486 від 12.07.2017 року на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №300/329/19 від 08.07.2019 року з урахування рішення Калуського міськрайонного суду у справі №345/1834/16-а від 19.08.2016 року - з 01.12.2018 року; зобов`язання відновити та виплатити заборговану суму 76 141,21 грн. за період з 01.12.2018 року по 08.07.2019 року; зобов`язати провести нарахування та виплату недоплаченої суми пенсії по інвалідності за період з 01.03.2021 року по даний час, рішення звернути до негайного виконання, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач протиправно у спірний період не здійснив виплату пенсії позивачу у нарахованому розмірі в повному обсязі, а обмежив виплати 10-ти прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом попередньої інстанції залишено поза увагою рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.08.2016 року у справі №345/1834/16-а, відповідно до якого нарахування та виплату пенсії по інвалідності позивачу слід проводити без обмеження суми нарахованої та виплачуваної пенсії з 01.01.2016 року.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 року.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.08.2016 року у справі №345/1834/16-а зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області проводити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до частини 1 статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - без обмеження заробітної плати за фактично відпрацьований час за дні роботи в зоні відчуження та без обмеження суми нарахованої та виплачуваної пенсії з 01.01.2016 року; зобов`язано Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області донарахувати та виплатити різницю недорахованої та не виплаченої суми пенсії з урахуванням фактично виплаченої.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року у справі №300/329/19 визнано протиправною відмову відповідача; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке є правонаступником Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням частини 2 статті 42 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України №795 від 30.10.2013 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №486 від 12.07.2017 року, з 01.12.2018 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у справі №300/1644/21 позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо виведення переплати пенсії ОСОБА_1 за період з липня 2019 року по березень 2021 року у розмірі 188440,89 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №300/1644/21, яка набрала законної сили з дати її прийняття, скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №300/1644/21 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року у справі №300/329/19 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням частини 2 статті 42 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України №795 від 30.10.2013 року (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №486 від 12.07.2017 року).

Надалі, відповідач виявивши помилку щодо не застосування обмеження граничного розміру пенсійної виплати позивачу десятьма прожитковими мінімумами, рішенням від 29.03.2021 року за №86 перерахував з 01.03.2021 року розмір пенсії ОСОБА_1 , застосувавши обмеження десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, відповідач вирішив вивести переплату пенсії ОСОБА_1 за період з липня 2019 року по березень 2021 року у розмірі 188 440,89 грн.

Відповідно до матеріалів даної справи, відповідач листом №7426-7230/А-2/8-0900/21 від 13.09.2021 року повідомив позивача про те, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року перерахунок пенсії позивача було проведено з 01.12.2018 року без обмеження максимальним розміром, відповідно розмір доплати з 01.12.2018 року по 07.07.2019 року становив 76 141,21 грн. Оскільки, у відповідності до листа Пенсійного фонду України №2800-030203-9/12915 від 18.03.2021 року щодо правильності виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019, позивачу проведено перерахунок пенсії в максимальному розмірі з 01.12.2018 року, відповідно доплати за вищевказаний період (з 01.12.2018 року по 07.07.2019 року) не має бути, так як раніше пенсія виплачувалась в розмірі обмеженому максимальним розміром.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 25.08.2021 року у справі №300/1644/21, яка набрала законної сили з дати її прийняття, погодився з висновком суду першої інстанції, що перерахунок пенсії з обмеженням граничного розміру пенсії є законним і обґрунтованим та не призвів до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 , яку він отримував до цього.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Законом України Про пенсійне забезпечення.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за №796-XII від 28.02.1991 року (далі Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно положень статті 54 вказаного Закону №796-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

При цьому, відповідно до статті 67 Закону №796-XII (в редакції Законів №3668-VI від 08.07.2011 року, №1774-VIII від 06.12.2016 року), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року за №3668-VI.

Так, приписи статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, визначають, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати 10 740,00 грн.

Згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положення Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положення Закону №3668-VI, суд зазначає, що вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01.10.2011, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Застереження у пункті 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII, що обмеження виплати максимального розміру пенсії застосовуються з 01.01.2016, означає, що пенсії, які призначені до 01.01.2016 та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені. Проте, їх перерахунок має відбуватися у відповідності до правил, передбачених абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положення Закону №3668-VI.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки їх дія розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Судова колегія Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 по справі №580/234/19 зазначила, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI, а саме усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI встановлюють межі застосування норм інституту обмеження максимального розміру пенсії за колом осіб в момент набуття чинності Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону №3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Як наслідок, на осіб, у яких на момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI, відповідно, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.06.2020 по справі №580/234/19.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу пенсію відповідно до статті 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначено з 1992 року.

При цьому, положення Закону №3668-VI неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 у справі №300/1644/21 встановлено, що перерахунок пенсії з обмеженням граничного розміру пенсії є законним і обґрунтованим та не призвів до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 , яку він отримував до цього.

У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги, що випливають з обмеження виплати пенсії десяти прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

При цьому, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на обставини, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №300/329/19 від 08.07.2019 року з урахування рішення Калуського міськрайонного суду у справі №345/1834/16-а, оскільки у зазначених рішеннях не досліджувалось питання правомірності обмеження виплати пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року у справі №300/2122/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький