Справа № 420/15770/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку стажу роботи на посаді судді; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, з моменту звернення до Пенсійного фонду з заявою (03.10.2022), зарахувавши до нього періоди строкової військової служби з 03.05.1976 по 10.05.1979, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Одеському державному університеті ім. І.І.Мечникова з 01.09.1980 по 01.07.1985, роботи в органах прокуратури Одеської області з 01.08.1986 по 05.10.1989 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в травні 2022 року у зв`язку із звільненням з посади судді Південно-Західного апеляційного господарського суду йому з врахуванням 29 років на посаді судді призначено довічне грошове утримання в розмірі 68 % заробітної плати. Однак, при призначення грошового утримання пенсійним органом протиправно не зараховано до стажу роботи період перебування на військовій службі 3 роки 8 днів, 2 роки 5 місяців і день навчання в ОДУ ім. І.І. Мечникова та 3 роки 2 місяці 9 днів роботи в прокуратурах Суворовського району м. Одеси та Одеської області, чим порушено приписи законодавства.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відзив на позовну заяву не надано.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17 лютого 2022 року Вищою радою правосуддя винесено рішення № 139/0/15-22, яким звільнено ОСОБА_1 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 17, 93).

18 лютого 2022 року наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду відраховано ОСОБА_1 зі штату Південно-західного апеляційного господарського суду 17.02.2022 року (а.с. 18, 94).

22 лютого 2022 року Південно-західним апеляційним господарським судом складено розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якого стаж ОСОБА_1 складає 40 років 5 місяців 16 днів, зокрема, строкова служба в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; Одеський державний університет ім. І.І. Мечникова, студент денної форми навчання (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; прокуратура Одеської області, помічник прокурора, виконуючий обов`язки прокурора, прокурор відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів; Одеська обласна колегія адвокатів, член колегії 20.04.1990 року по 19.04.1992 року 2 роки 0 місяців 0 днів; управління юстиції Одеської обласної держадміністрації, народний суддя Суворовського районного народного суду 20.04.1992 року по 06.02.2002 року 9 років 9 місяців 18 днів; місцевий Суворовський районний суд м. Одеси, суддя 07.02.2002 року по 30.11.2011 року - 9 років 9 місяців 24 дні; Одеський апеляційний господарський суд, суддя 01.12.2011 року по 17.10.2019 року 07 років 10 місяців 17 днів; Південного-західний апеляційний господарський суд, суддя 18.10.2019 року по 17.02.2022 року 2 роки 4 місяці 0 днів (а.с. 20, 95).

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 подано до ГУ ПФУ в Одеській області заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 88-89).

Листом від 17.10.2022 року ГУ ПФУ в Одеській області повідомило ОСОБА_1 , що з 18.02.2022 року його переведено з пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 68 % суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, виходячи з фактичного стажу роботи на посаді судді 29 років за нормами ЗУ від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», розрахунок стажу відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 4).

Згідно ст. 142 ЗУ Про судоустрій і статус суддів судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 137 Закону України Про судоустрій і статус суддів до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно абз. 4 п. 34 розділу ХІІ Закону України Про судоустрій і статус суддів судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Жодних обмежень щодо дії пункту 34 розділу ХІІ Закону України Про судоустрій і статус суддів у часі Законом не встановлено.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Статтею 43 «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII було встановлено, що за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як і до виходу у відставку. До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується як для прийняття рішення про відставку, так і встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру, зокрема у постановах від 06.03.2018 року по справі № 308/6953/17, від 19.06.2018 року по справі № 243/4448/17, від 11 вересня 2018 року по справі № 428/4671/17, від 01.10.2018 року по справі № 541/503/17, від 17.10.2018 року по справі № 140/263/17, від 23.10.2018 року по справі № 686/10100/15-а.

Згідно трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 з 03.05.1976 року по 10.05.1979 року проходив строкову службу в лавах Радянської армії, з 01.09.1980 року по 01.07.1985 року навчався у Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова, з 01.08.1986 року по 09.10.1989 року проходив службу в Прокуратурі Одеської області, був помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси (а.с. 10-16, 46-51, 90-92)

Як вбачається, з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставку станом на 22.02.2022 року складеного Південно-західним апеляційним господарським судом стаж ОСОБА_1 складає 40 років 5 місяців 16 днів, зокрема, строкова служба в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; Одеський державний університет ім. І.І. Мечникова, студент денної форми навчання (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; прокуратура Одеської області, помічник прокурора, виконуючий обов`язки прокурора, прокурор відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів; Одеська обласна колегія адвокатів, член колегії 20.04.1990 року по 19.04.1992 року 2 роки 0 місяців 0 днів; управління юстиції Одеської обласної держадміністрації, народний суддя Суворовського районного народного суду 20.04.1992 року по 06.02.2002 року 9 років 9 місяців 18 днів; місцевий Суворовський районний суд м. Одеси, суддя 07.02.2002 року по 30.11.2011 року - 9 років 9 місяців 24 дні; Одеський апеляційний господарський суд, суддя 01.12.2011 року по 17.10.2019 року 07 років 10 місяців 17 днів; Південно-західний апеляційний господарський суд, суддя 18.10.2019 року по 17.02.2022 року 2 роки 4 місяці 0 днів (а.с. 20, 95).

Згідно приписів Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, до заяви про призначення щомісячного довічного утримання додаються: копія рішення Вищої ради правосуддя (копія рішення Конституційного Суду України) про звільнення судді з посади; наказ про звільнення судді з посади; документи про місце проживання (реєстрації) особи; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; довідка про суддівську винагороду судді, який працює на відповідній посаді (довідка про винагороду судді КСУ), для обчислення щомісячного довічного утримання; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи, що засвідчують особливий статус особи: посвідчення ветерана війни (для встановлення підвищень згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"); посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для встановлення додаткової пенсії згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"); посвідчення жертви нацистських переслідувань (для встановлення підвищення згідно із Законом України "Про жертви нацистських переслідувань"); документи, що підтверджують наявність особливих заслуг перед Батьківщиною, передбачених статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 8 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні". До заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

З матеріалів справи вбачається, що разом із заявою від 23.02.2022 року ОСОБА_1 був надано розрахунок стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання (а.с. 95).

Тобто, відповідач, при призначенні позивачу з 18.02.2022 року довічного грошового утримання судді у відставці, мав всі необхідні, визначені порядком документи, в яких відповідно до вимог чинного законодавства, визначено стаж роботи судді Головей В.М., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, однак відповідач протиправно не зарахував для обчислення такого стажу періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів.

При цьому, розрахунок стажу судді ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, зроблений Південно-західним апеляційним господарським судом є чинним та станом на дату розгляду справи не скасований.

Так, статтею 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі, у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п. 50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року ).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку стажу роботи на посаді судді; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 18.02.2022 року зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку стажу роботи на посаді судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 18.02.2022 року зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди строкової служби в лавах Радянської армії 03.05.1976 року по 10.05.1979 року 3 роки 0 місяців 8 днів; навчання на денній формі в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова (половина терміну) 01.09.1980 року по 01.07.1985 року 2 роки 5 місяців 1 день; а також період роботи в Прокуратурі Одеської області помічником прокурора, виконуючим обов`язки прокурора, прокурором відділу по нагляду за розглядом цивільних справ у судах Суворовського району м. Одеси 01.08.1986 року по 09.10.1989 року 3 роки 2 місяці 9 днів, та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук