Справа № 380/16260/22
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.05.2022 року про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування пільгового стажу перебування позивача на посадах електрогазозварника, електрозварника, електрозварника ручного зварювання, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, в періоди з 02.08.1983 року до 02.11.1983 року, з 13.02.1986 року до 15.11.1990 року, з 01.02.1991 року до 27.02.1992 року, з 09.03.1992 року до 16.04.2002 року, з 22.04.2002 року до 27.08.2012 року, з 21.07.2016 року до 31.08.2016 року, з 02.09.2016 року до 31.10.2016 року, з 02.11.2016 року до 30.12.2016 року, з 04.01.2017 року до 29.12.2017 року, з 03.01.2018 року до 03.08.2021 року та не призначення пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу перебування позивача на посадах електрогазозварника, електрозварника, електрозварника ручного зварювання, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, в періоди з 02.08.1983 року до 02.11.1983 року, з 13.02.1986 року до 15.11.1990 року, з 01.02.1991 року до 27.02.1992 року, з 09.03.1992 року до 16.04.2002 року, з 22.04.2002 року до 27.08.2012 року, з 21.07.2016 року до 31.08.2016 року, з 02.09.2016 року до 31.10.2016 року, з 02.11.2016 року до 30.12.2016 року, з 04.01.2017 року до 29.12.2017 року, з 03.01.2018 року до 03.08.2021 року;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі заяви від 03.08.2021 року.

Ухвалою судді від 14.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Посилається на те, що має необхідний стаж роботи на посадах, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у призначенні якої відповідач йому протиправно відмовив, посилаючись на невідповідність заяви про призначення пенсії вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), та відсутність довідки, що підтверджує пільговий характер роботи, а також оригіналів документів. Зокрема, до стажу роботи позивача, що дає право на пільгову пенсію, не зараховано періоди роботи на посадах електрогазозварника, електрозварника та електрозварника ручного зварювання в періоди з 02.08.1983 року до 02.11.1983 року, з 13.02.1986 року до 15.11.1990 року, з 01.02.1991 року до 27.02.1992 року, з 09.03.1992 року до 16.04.2002 року, з 22.04.2002 року до 27.08.2012 року, з 21.07.2016 року до 31.08.2016 року, з 02.09.2016 року до 31.10.2016 року, з 02.11.2016 року до 30.12.2016 року, з 04.01.2017 року до 29.12.2017 року, з 03.01.2018 року до 03.08.2021 року. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, і за результатами атестації робочих місць. Згідно з п.10 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Крім того, вказав, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. А тому, оскільки роботу із шкідливими і важкими умовами праці у позивача не підтверджено за результатами атестації робочих місць та відповідними уточнюючими довідками, відтак і відсутні правові підставі для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу. Також, зазначив, що заява позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає вимогам Порядку №22-1, оскільки не відповідає вимогам встановленого зразка. За таких обставин, вважає, що дії відповідача є такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з:

02.08.1983 року - призначений на посаду електрогазозварника З розряду в ремонтно-механічний цех з виробництва хлору і каустичної соди Калуського п/о «Хлорвініл»;

02.11.1983 року - звільнений із цієї посади у зв`язку із вступом на військову службу;

21.11.1983 року до 16.11.1985 року - проходив військову службу в ЗС Української РСР;

13.02.1986 року - призначений на посаду електрогазозварника 3 розряду в ремонтно-будівельно-антикорозійну дільницю Ремонтно-будівельно-монтажного управління №3 трасту «Південзаххімрембудмонтаж»;

15.11.1990 року - звільнений з цієї посади у зв`язку з ліквідацією дільниці;

01.02.1991 року - призначений на посаду зварювальника 3 розряду в колгосп «Верховина»;

27.02.1992 року - звільнений з цієї посади за власним бажанням;

09.03.1992 року - призначений на посаду електрозварника 4 розряду на дільницю №5 ремонтно-будівельно-монтажного управління №2 трасту «Калушхімремонт»;

01.06.1993 року - присвоєно 5 розряд;

01.06.1994 року - переведено на посаду електрозварника 5 розряду на дільницю №9;

16.04.2002 року - звільнений з цієї посади за власним бажанням;

22.04.2002 року - призначений на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду Жидачівської філії ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»;

14.03.2005 року - звільнений з цієї посади у зв`язку з переведенням до дочірнього підприємства «Техмонтаж-Жидачів»;

14.03.2005 року - призначений на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду в дочірнє підприємство «Техмонтаж-Жидачів» ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»;

27.08.2012 року - звільнений з цієї посади за власним бажанням;

21.07.2016 року - призначений за строковим трудовим договором на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду в дочірнє підприємство «Техмонтаж-Жидачів» ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»;

31.08.2016 року - звільнений з цієї посади у зв`язку з закінченням терміну строкового трудового договору;

02.09.2016 року - призначений за строковим трудовим договором на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду в дочірнє підприємство «Техмонтаж-Жидачів» ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»;

31.10.2016 року - звільнений з цієї посади у зв`язку з закінченням терміну строкового трудового договору;

02.11.2016 року - призначений за строковим трудовим договором на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду в дочірнє підприємство «Техмонтаж-Жидачів» ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»»;

30.12.2016 року - звільнений з цієї посади у зв`язку з закінченням терміну строкового трудового договору.

04.01.2017 року - призначений на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду в дочірнє підприємство «Техмонтаж-Жидачів» ЗАТ «КСУ «Техмонтаж»;

29.12.2017 року - звільнений із цієї посади за згодою сторін;

03.01.2018 року - призначений на посаду електрозварника ручного зварювання 5 розряду в ТОВ «КСУ «Техмонтаж» та працює на цій посаді по даний час.

Вказане підтверджується також архівними довідками від 04.11.2019 року за №01.7-01/1007, від 04.11.2019 року за №01.7-01/1006, від 04.11.2019 року за №01.7-01/1002 року, від 04.11.2019 року за №01.7-01/1008, виданими архівним відділом Калуської міської ради; архівною довідкою від 11.01.2021 року №40, виданою архівним відділом Жидачівської РДА; копіями наказів про прийняття та звільнення з роботи.

03.08.2021 року (вх. від 06.08.2021 року) позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом відповідача від 01.09.2021 року №12167-11382/С-52/8-1300/21 відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком у зв`язку з тим, що подана заява не відповідає п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, тому таку заяву розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Вказану відмову позивач оскаржив до суду (у межах іншої справи).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 року у справі №380/15930/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дій задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 і про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.08.2021 року, зареєстрованої у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області 06.08.2021 року за №11382/С-1300-21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.08.2021 року, зареєстрованої у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області 06.08.2021 року за №11382/С-1300-21, та прийняти за результатами її розгляду відповідне рішення, передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За результатами повторного розгляду заяви позивача від 06.08.2022 року, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 24.05.2022 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена відмова мотивована тим, що заява ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.08.2021 року (вх. від 06.08.2021 року) не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, а також зазначено про відсутність довідки, що підтверджує пільговий характер роботи, та оригіналів документів.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Одним із ключових питань у цій справі є форма та зміст заяви позивача про призначення пенсії, а також наявність трудового стажу, який дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Щодо відповідності заяви про призначення пенсії вимогам Порядку №22-1.

Так, згідно із ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 (далі - Закон №1058-IV), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

За змістом п.1.5 Порядку №22-1, заява про (…) перерахунок пенсії (…) подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Положеннями п.п.4.1, 4.2 Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно п.4.3 Порядку №22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що для перерахунку пенсії особа звертається до пенсійного органу особисто або через свого представника із відповідною заявою, правильність оформлення якої перевіряє відповідальний працівник Пенсійного фонду на стадії приймання документів. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для перерахунку орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення.

Як видно з матеріалів справи, заява позивача про призначення пенсії від 03.08.2021 року, зареєстрована відповідачем 06.08.2021 року (а.с.12-14), містить необхідну інформацію, передбачену заявою встановленого зразка та дає змогу оцінити намір заявника.

Отже, покликавшись на недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, відповідач припустився формалізму, наслідком якого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №537/3480/17, від 27.11.2019 року у справі №748/696/17 та від 26.02.2020 року у справі №541/543/17-а.

Щодо наявності пільгового стажу.

Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20 з подібними правовідносинами, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з іншого в частині наявності страхового стажу для набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий стаж у 30 років (у чоловіків), тоді як другий - у 25 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі №360/3611/20 прийшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п.56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, п.56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тому, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Отже обов`язок проведення атестації робочих місць за умовами праці виник після 21.08.1992 року.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 року №1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» - до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Змістом ст.100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах, передбачених списками згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законодавством.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач у спірні періоди роботи працював на посадах електрогазозварника, електрозварника та електрозварника ручного зварювання, проте ним не доведено перебування на цих посадах, як того вимагає перелік професій, визначених у Списку №2, а саме:

- Списки №1 та №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, застосовуються до пільгової роботи в період до 31 грудня 1991 року (розділ ХХХІІ);

- якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року, - застосовуються Списки №1, №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 (код 620 розділу ХХХІІІ);

- якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року, - застосовуються Списки №1, №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 (коди 756, 906 розділу ХХХІІІ);

- якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 24.06.2016 року, - застосовуються Списки №1, №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 (код 33 розділу ХХХІІІ);

- якщо пільгова робота продовжується після 24.06.2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки №1, №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 (абз.15 розділу ХХХІІІ).

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 року №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «електрогазозварники».

Постановою Кабінету Міністрів від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професія «електрозварники ручного зварювання».

Постановою Кабінету Міністрів від 24.06.2016 року №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професія «електрозварники ручного зварювання».

З огляду на вищезазначене, професія електрогазозварювальника, газоелектрозварювальника, електрозварники ручного зварювання передбачена у всіх Списках №2.

Поряд з тим, колегія суддів Верховного Суду у постановах від 23.12.2019 року у справі №535/103/17 та від 27.03.2020 року у справі №607/1266/17 зауважила, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Крім того, відповідач заперечує проти зарахування до трудового стажу, який дає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність уточнюючих довідок.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постановах від 25.09.2018 року у справі №242/65/17, від 11.07.2019 року у справі №242/1484/17 та від 12.12.2019 року у справі №423/405/17 Верховний Суд зазначив наступне:

«Відповідно до ст.62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

<…> Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом».

Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

Також, суд враховує, що ч.3 ст.44 Закону №1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Згідно з п.4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 року №13-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача пільгового стажу та враховуючи конкретні обставини справи, має право на звернення до підприємства, на якому працювала особа, із вимогою про надання необхідних додаткових документів.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17, від 11.07.2019 року у справі №607/14795/16-а та від 30.09.2019 року у справі №638/18467/15-а.

Щодо заперечень відповідача проти зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 року, у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця на відповідній посаді, то суд не приймає до уваги такі, адже Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а сформовано правовий висновок, відповідно до якого не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

До того ж, згідно наявного в матеріалах справи наказу ВАТ «Калушхімремонт» від 29.08.1997 року «Про результати атестації робочих місць» (а.с.21) підтверджено належність професій електрозварника та електрогазозварювальника до професій з шкідливими та важкими умовами праці.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 02.08.1983 року до 02.11.1983 року, з 13.02.1986 року до 15.11.1990 року, з 01.02.1991 року до 27.02.1992 року, з 09.03.1992 року до 16.04.2002 року, з 22.04.2002 року до 14.03.2005 року, з 14.03.2005 року до 27.08.2012 року, з 21.07.2016 року до 31.08.2016 року, з 02.09.2016 року до 31.10.2016 року, з 02.11.2016 року до 30.12.2016 року, з 04.01.2017 року до 29.12.2017 року, з 03.01.2018 року до 02.08.2021 року включно на посадах електрогазозварника, зварника, електрозварника та електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Оскільки звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досяг 55 років та мав загальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 не менше 25 років, суд вважає, що останній має право на призначення пенсії на підставі пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Тому, спірне рішення відповідача від 24.05.2022 року слід визнати протиправним та скасувати.

Водночас, вирішуючи питання про найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з наступного.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З приписів вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач уже відмовляв позивачу у призначенні пенсії, позивачем виконано всі умови, визначені законом для призначення пенсії, а тому, в силу вимог ст.ст.5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи 03.08.2021 року.

При цьому, суд враховує, такий спосіб захисту, як зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача, призведе до чергового ухилення суб`єктом владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків в частині призначення позивачу пенсії та суперечитиме принципу правової визначеності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 24.05.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_2 ), який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, періоди роботи з 02.08.1983 року до 02.11.1983 року, з 13.02.1986 року до 15.11.1990 року, з 01.02.1991 року до 27.02.1992 року, з 09.03.1992 року до 16.04.2002 року, з 22.04.2002 року до 14.03.2005 року, з 14.03.2005 року до 27.08.2012 року, з 21.07.2016 року до 31.08.2016 року, з 02.09.2016 року до 31.10.2016 року, з 02.11.2016 року до 30.12.2016 року, з 04.01.2017 року до 29.12.2017 року, з 03.01.2018 року до 02.08.2021 року включно на посадах електрогазозварника, зварника, електрозварника та електрозварника ручного зварювання.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) призначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.08.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.