Справа № 120/6732/22
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 грудня 2022 р. Справа № 120/6732/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Зданевич Н.Ю.

представника позивача: Волошенюк О.В.

представника відповідача: Дубіцької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДГРІН" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 2а, офіс 711, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21036)

до: головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного позову надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДГРІН" до головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Трейдгрін" податковим органом складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 04.02.2022 №1281/02-32-07-03/44133393. На підставі Акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення від 14.06.2022 за № та №, які на переконання позивача є протиправними, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 31.08.2022 відкрито провадження у справи за правилами загального позовного провадження.

21.09.2022 на адресу суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву якому заперечив проти позову в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено, що ТОВ "Трейдгрін" на порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3 та п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України неправомірно включено до складу податкового кредиту вересня 2021 суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Сампл Агро" всього в сумі 137556,63 грн., а також неправомірно включено до складу податкового кредиту жовтня 2021 ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Сампл Агро" всього у сумі 3228363,47 грн., листопад 2021 суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Сампл Агро" всього у сумі 727051,40 грн., та ТОВ "Галатея Таврія" всього в сумі 1937273,32 грн. на загальну суму 2664324,72 грн., ТОВ "Галатея Таврія" всього в сумі 1327181,00 грн. на загальну суму 4555544,47 грн. без фактичного здійснення господарських операцій.

Зазначені порушення вплинули на визначення показників р.16Б Декларації "Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду" за листопад 2021 року, а саме: завищення показників зазначеного рядка на 4 693 101 грн.

Враховуючи викладене, на переконання представника відповідача податковим органом правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 28.09.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третіх осіб.

06.10.2022 на адресу суду представником відповідача подано додаткові пояснення щодо встановлених порушень котролюючим органом.

12.10.2022 представник позивача подала через Електронний суд відповідь на відзив згідно якої не погоджується із доводами податкового органу та просить суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

26.10.2022 справу знято розгляду у зв`язку із оголошенням на території України повітряної тривоги.

У судовому засіданні 08.11.2022 оголошено перерву у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території Вінницької області.

16.11.2022 у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із закінчення часу, що відведений для розгляду даної справи. Наступне судове засідання призначено на 07.12.2022.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, надавши оцінку аргументам, що наведені сторонами у заявах по суті справи та письмовим доказам, суд встановив таке.

На підставі направлень, виданих ГУ ДПС у Вінницькій області від 20.01.2022 №266 головним державним інспектором Вінницького відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькі області Леонідом Грубим; від 24.01.2022р. № 313 головним державним інспектором Вінницького відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Людмилою Климчук; від 24.01.2022р. № 314 головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Оленою Зіньківською, відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 18.01.2022р. № 173к, виданого на підставі п.п. 19-1.1.6 п. 19-1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «ТРЕЙДГРІН» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021р. у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.12.2021р. № 938709893 від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.04.2021р. по 31.10.2021р.

За результатами вищезазначеної перевірки був складений Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 04.02.2022р. № 1281/02-32-07-03/44133393.

В Акті перевірки Відповідач дійшов до таких висновків, а саме: перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у Декларації за листопад 2021 року від`ємного значення з ПДВ, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.04.2021р. по 31.10.2021р. встановлено порушення платником податків: п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 п. 201.10. ст.. 201 ПК України, що призвело до:

- завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за листопад 2021р. на 3 955 414 грн.;

- завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації) за листопад 2021р. на 3 402 012 грн.

Позивач, не погоджуючись із висновками, зазначеними в Акті перевірки, направив на адресу Відповідача Заперечення.

15 червня 2022р. Позивач отримав лист № 12693/6/02-32-07-12-05 від 07.06.2022р, в якому Відповідач зазначив про те, що висновки, наведені в Акті перевірки, залишені без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі Акту перевірки, відповідачем, прийнято податкові повідомлення - рішення від 14.06.2022:

- № яким зменшено суму розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3402012 грн. (т.1 а.с.49);

- № яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 3955414 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 988854 грн. (т.1 а.с. 50).

У тексті вказаних ППР зазначено, що підставою для їх прийняття є: "заниження податкового кредиту по податку на додану вартість, що призвело до завищення ним бюджетного відшкодування та завищення від`ємного значення.

Виходячи із аргументів Акту перевірки від 04.02.2022 № 1281/02-32-07-03/44133393, фактичною підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень став висновок про відсутність дійсного економічного змісту та реального характеру операцій позивача із ТОВ "Сампл Агро" та ТОВ "Галатея Таврія".

Позивач не погоджується із доводами контролюючого органу, вважає прийняті податкові повідомлення - рішення такими, що не відповідають нормам законодавства в сфері оподаткування, посилаючись на те, що під час перевірки ним було надано всі необхідні документи, що підтверджують реальність досліджуваних господарської операції з контрагентами.

Тому з метою скасування податкових повідомлень - рішень Товариство звернулося з цим позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

За правилами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У свою чергу, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт "а").

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 ПК України).

Застосовуючи процитовані вище норми ПК України та Закону № 996-XIV, Верховний Суд сформував ряд правових позицій, що є релевантними при розгляді цієї справи. До таких висновків слід віднести наступні:

1) формально оформлені (складені) первинні документи та/або сплата грошових коштів не можуть слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту реального придбання відповідних товарів (робіт, послуг);

2) будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків та переслідувати дійсну господарську мету. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством;

3) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі;

4) про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити, зокрема, підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: відсутність господарської (підприємницької) мети господарської операції; облік для цілей оподаткування тільки тих операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди; неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. При цьому документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - змісту послуг, що надаються, умов перевезення, зберігання товарів тощо.

Узагальнюючи вказане суд зазначає, що визначальним у цій справі є встановлення із урахуванням, в тому числі вказаних вище критеріїв та ознак, реального здійснення позивачем господарських операцій у їх економічному та податковому розумінні, оскільки не доведеність фактичного здійснення операції вказує на відсутність об`єкта оподаткування та позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування показників податкової звітності, а покупця (позивача у справі) - права на формування податкового кредиту навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою документів.

Надаючи оцінку операції позивача із його контрагентами, суд встановив таке.

08.09.2021 між ТОВ "Трейдгрін" (покупець) та ТОВ "Сампл Агро" (постачальник) укладено договір поставки № ДА-21.

Відповідно до розділу І Договору №ДА-21 постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця соняшник високоолеїновий у кількості 1000 тонн +-5%.

Відповідно до п.3.3 договору оплата за товар здійснюється покупцем шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктами 4.2 та 4.5 передбачено, що вартість транспортування товару входить в його ціну. Датою поставки є дата фактичної передачі постачальником покупцю всієї кількості товару, передбаченої даним договором у місці поставки із усіма відповідними накладними на товар.

В ході судового розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося представником податкового органу, що на виконання умов договору поставки № ДА-21 ТОВ "Сампл Агро" на адресу ТОВ "Трейдгрін" в період з вересня по листопад 2021 року оформлено видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 4 092971,50 грн. Суми ПДВ по зазначених податкових накладних ТОВ "Трейдгрін" включено до складу податкового кредиту відповідних періодів.

В період вересень-листопад 2021 року ТОВ "Трейдгрін" здійснено оплату ТОВ "Сампл Агро" відповідно до банківських документів на суму 33 328482,50 грн.

Оцінивши вищевказані первинні документи, суд зазначає, що вони містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; ідентифікуючі відомості щодо господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи оформлені суб`єктами правовідносин, що володіли податковою правосуб`єктністю на момент їх складання.

Представниками контролюючого органу як в ході перевірки так і в ходу судового розгляду справи не висловлено зауважень щодо первинних документів з поставки соняшнику.

В той час, податковим органом зроблено висновок про безтоварність господарських операцій позивача з ТОВ "Сампл Агро", що здійснені на виконання договору поставки. Такий висновок контролюючого органу обґрунтовано тим, що у ТОВ "Сампл Агро" відсутні можливості для вирощування зазначеної кількості сільськогосподарської продукції. Згідно даних ЄРПН, відповідно до інформації задекларованої ТОВ "Сампл Агро", підприємством не декларовано придбання сільськогосподарської продукції.

В ході перевірки, перевіряючими встановлено, що ТОВ "Сампл Агро" задекларовано придбання ПММ в дуже великих об`ємах. Оскільки ТОВ "Сампл Агро" не є платником акцизного податку, не здійснює реалізацію ПММ, не декларує придбання послуг з зберігання ПММ, перевіряючі дійшли висновки, що використання такої кількості дизпалива та бензину в межах господарської діяльності є неможливим.

Крім того, податковим органом також зазначено, що оскільки жоден з водіїв, що здійснював перевезення товару в штаті ТОВ "Сампл Агро" не перебуває, що також свідчить про відсутність поставки ТМЦ від зазначеного підприємства позивачу.

Крім того, згідно даних "НАС ДДАІ" МВС України жоден із транспортних засобів, зазначених в ТТН, не належить ТОВ "Сампл Агро". Також, зазначені обсяги перевезення здійснено ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 (водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), однак наявність найманих працівників ФОП ОСОБА_1 не декларується.

У перевіряємий період ТОВ "Трейдгрін" (покупець) та ПП "Галатея Таврії" (постачальник) укладено договір поставки від 08.10.2021 №1-ОРГ.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця соняшник високоолеїновий органічний для промислової переробки врожаю 2020 року відповідно до Регулювання ЄС.

Відповідно до п.2.1 Договору постачальник зобов`язується поставити покупцю товар у кількості 1000 тон +/- %.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна та товар встановлюється в національній валюті України і становить 21813,90 грн. за одну тону.

Відповідно до п.3.3 Договору оплата за товар здійснюється покупцем шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 4.2 Договору поставка товару здійснюється автотранспорту постачальника за власний рахунок на склад покупця, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання умов зазначеного договору ПП "Галатея Таврії" на адресу ТОВ "Трейдгрін" за період з жовтня по листопад 2021 року поставлено 1218,58 т.соняшнику висоолеїнового органічного для промислової переробки врожаю 2020 року відповідно до Регулювання ЄС. Документально оформлено податкові накладні , які зареєстровані в ЄДРПН на суму ПДВ 3264453,96 грн.

Відповідно до банківських документів в період з 27.10.2021 по 12.11.2021 ТОВ "Трейдгрін" здійснено оплату ТОВ "Галатея Таврії" всього у розмірі 26581982,26 грн.

Проведеною перевіркою встановлено відсутність заборгованості позивача по договору поставки ТОВ "Галатея Таврії".

Оцінивши вищевказані первинні документи, суд зазначає, що вони містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; ідентифікуючі відомості щодо господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи оформлені суб`єктами правовідносин, що володіли податковою правосуб`єктністю на момент їх складання.

Представниками контролюючого органу як в ході перевірки так і в ходу судового розгляду справи не висловлено зауважень щодо первинних документів з поставки соняшнику.

В той же час, перевіряючи в результаті опрацювання податкової інформації, зібраної відповідно до ст. 72, ст. 74 Податкового кодексу України та Єдиного реєстру податкових накладних, тобто відповідно інформації, задекларованої ПП "Галатея Таврії" в періоді 2020 рік - листопад 2021 року відсутнє придбання підприємством соняшнику урожая 2020 року.

Підприємством також не декларувало в деклараціях з ПДВ придбання ТМЦ без податку на додану вартість у відповідних обсягах (більше 23,3 млн. грн.)

Крім того, у ПП "Галатея Таврії" відсутня можливість для зберігання такого значного обсягу соняшника (1218,58 т) врожаю 2020р. протягом значного періоду часу (2020-2021р.), підприємство також не декларує придбання відповідних послуг по його зберіганню.

Також, на переконання податкового органу, ПП "Галатея Таврії" не могла бути виробником зазначених ТМЦ, у зв`язку з відсутністю відповідних ресурсів для виробництва.

Відповідно до наданих ТТН, автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , Херсонська обл.) перевезення здійснювало 7 водіїв. В той же час, ФОП ОСОБА_4 згідно поданої податкової звітності не декларує жодного найманого працівника. Податковим органом зроблено припущення, що самостійно перевезти такий значний обсяг ТМЦ у відповідні дати лише водієм ОСОБА_4 неможливо.

Крім того, згідно даних "НАІС ДДАІ" МВС України жоден із транспортних засобів зазначених в ТТН, не належить ФОН ОСОБА_4 .

Проаналізувавши матеріали справи, а також висновки контролюючого органу щодо безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами, суд дійшов висновку, що фактично відповідач в основу висновку про безтоварність господарський операцій позивача з його контрагентами покладено недобросовісності таких контрагентів.

Щодо твердження відповідача про те, що ТОВ "Сампл Агро"

, а також ТОА "Галатея Таврії" не мали можливості власними ресурсами надати вищезазначені послуги позивачу, то такі судом оцінюються критично, оскільки, як вже було зазначено вище, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність трудових ресурсів, виробничих потужностей, транспортних засобів у контрагентів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.01.2018 у справі № 820/4548/13-а, відповідно до якої твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

Крім того, позивач та його контрагенти на момент укладання та виконання спірних операцій були зареєстровані в ЄДР, володіли статусами платників ПДВ, знаходились на податковому обліку в органах ДПС. Також, за перевіряємий період, ПП "Гаталея Таврія" та ТОВ "Сампл Агро" виконували податковий обов`язок щодо подання декларації із податку на додану, відображало у податковій звітності спірні операції, що не заперечується відповідачем.

Отже, за результатами дослідження вищезазначених первинних документів, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, суд дійшов висновку, що вони підтверджують фактичне виконання умов договору укладеного з контрагентом, свідчить про фактичне отримання від контрагента послуг та відображають зміст господарської операції. Видаткові накладні містять найменування товару, його кількість, вартість, в тому числі податок на додану вартість. Розбіжностей у змісті видаткових накладних не встановлено.

Законодавством України не передбачено обов`язку платника податку - позивача (одержувача товару, послуг) - вимагати від контрагента-постачальника будь-яких відомостей щодо повноти сплати ним податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ним законодавчих приписів, а також наявність у цього контрагента умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

Крім цього, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей та послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальниками, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цих осіб.

Суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 у справі № К/9901/27855/18, від 19.06.2018 у справі № К/9901/3749/18, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, про те, що: "збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі.

Таким чином, суд зауважує, що інформація про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДПС може бути підставою для висновків щодо реальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє.

Суд зазначає, що в разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи. Невиконання обов`язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції. При цьому, відсутність об`єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку. В такому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про об`єднання посадових осіб позивача із посадовими особами вказаних у акті перевірки юридичних осіб неправомірним умислом спрямованим на отримання неправомірної податкової вигоди внаслідок здійснення безтоварних господарських операцій, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв`язку укладених угод з господарською діяльністю позивача.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності своїх постачальників і реально отримати від них товари (роботи/послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 25.09.2019 у справі № 817/992/15, від 09.07.2020 у справі № 826/9561/17, від 04.09.2020 у справі № 1640/2783/18, від 09.02.2022 у справі № 640/9476/19.

Контролюючим органом не взято до уваги тієї обставини, що при укладенні договорів з контрагентами у позивача була наявна ділова мета, оскільки послуги, придбані в цих контрагентів, використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджено документально і які спричинили реальні зміни майнового стану позивача.

Зокрема зазначене підтверджується укладеним позивачем (замовник) з ТОВ - підприємство "АВІС" (виконавець) договором №ДА-10 про виготовлення продукції з давальницької сировини.

Підсумовуючи суд зазначає, що наведені відповідачем в акті перевірки аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень ст. 77 КАС України.

Досліджені судом докази підтверджують зміну майнового стану позивача та його контрагентів, отримання послуг та подальше їх використання у господарській діяльності позивача, дійсну господарську мету операцій та їх зв`язок із господарською діяльністю позивача. Натомість свої висновки контролюючий орган обґрунтовував виключно твердженнями про ймовірні дефекти у діяльності контрагентів позивача та інших осіб із якими у контрагентів позивача могли мати виникати господарські правовідносини, що спростовано при розгляді справи та не може вважатися достатньою підставою для покладення на позивача негативних наслідків згідно оскаржених податкових повідомлень - рішень. Тому, прийняті Головним управлінням ДПС у Вінницькій області податкові повідомлення - рішення від 14.06.2022 р. №002768073 та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 24810,00 грн., належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 14.06.2022 р. №002768073 та №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдгрін" судовий збір у розмірі 24810,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдгрін" (вул. Хмельницьке шосе, 2А, офіс 711, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21036, ІКЮО 44133393)

Відповідач: головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, )

Суддя Комар Павло Анатолійович