Справа № 440/9384/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9384/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9384/22 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27.10.2022 ОСОБА_1 направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов (надійшов до суду 28.10.2022), заявлений до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області (надалі - Виконком), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконкому Яковенко С.М. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №64674397 від 02.09.2022 щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :15:000:0031, що знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, Правдівська сільська рада (нині - Донецька обл., Краматорський район, Іллінівська ОТГ), площа: 0,5600 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) за ОСОБА_1 , зобов`язавши державного реєстратора прав на нерухоме майно Яковенко С.М. провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності позивача на вказану земельну ділянку.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на неправомірну, як на його думку, поведінку державного реєстратора, який відмовляючи у державній реєстрації фактично позбавляє позивача права розпоряджатися належною йому земельною ділянкою. Вважає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2022 за №64674397 є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог статей 24, 27, 29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а отже таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

До цього, 17.10.2022 позивач звертався з цим же позовом до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області. Однак ухвалою судді Ситник О.В. вказаного суду від 19.10.2022 було відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено заявнику, що цей позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на це ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження), витребувано докази.

Ухвалою суду від 25.11.2022 клопотання ОСОБА_1 щодо розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін справи залишено без задоволення.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві (а.с. 49-51) представник просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що державний реєстратор не мав законних підстав для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 . Так, при зверненні із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0031 позивач надав довідку відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, яка містить суперечливу інформацію та не містить необхідних реквізитів документа, а саме дату видачі та вихідний номер, що суперечить вимогам Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабміну №55 від 17.01.2018. Додав, що питання, пов`язані з державною реєстрацією, є дискреційними повноваженнями державного реєстратора, яка проводиться відповідно до визначених законом етапів, а вчиненню реєстраційної дії передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства (а.с. 49-51).

Позивач у відповіді на відзив вказував на необґрунтованість відзиву з тих же мотивів, що наведені у позовній заяві. Лише додав, що його вина у тому, що державний акт серії ЯГ №370472 містить технічну помилку, відсутня, а виправлення відомостей на паперових носіях не допускається. Будь-яких інших документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0031 позивач не має (а.с. 56-57).

Правом на подачу заперечення відповідач не скористався.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, оцінивши докази, що мають значення для вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Як зазначає у відзиві відповідач, 29.08.2022 до відділу реєстрації Виконкому надійшла заява ОСОБА_1 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0031. Для державної реєстрації права власності заявником був поданий державний акт на право власності ЯГ № 370472, виданий 22.09.2006 Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів (а.с. 17), за змістом якого площа земельної ділянки становить 0,65 га. Також заявником подана довідка відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області (а.с. 18), в якій ОСОБА_1 повідомлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку виявлено технічну помилку у площі земельної ділянки - 0,65 га (у державному акті помилково вказана площа - помилка друку). Згідно розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації від 30.08.2006 за №892 площа складає 0,5600 га. Виправлення відомостей на паперових носіях, а саме: на державному акті на право власності на земельну ділянку ЯГ №370472 зареєстрований за №19 від 16.06.2006, не допускається. У наданій заявником довідці вказано, що державний акт виданий згідно з розпорядженням голови Костянтинівської райдержадміністрації від 30.08.2006 №892 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19 від 16.06.2006, проте в самому державному акті вказано, що він виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2006 №892 та зареєстрований за №45. При цьому, на самій довідці відсутні необхідні реквізити документа: дата видачі та вихідний номер, що суперечить вимогам Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабміну №55 від 17.01.2018.

У зв`язку з тим, що на довідці відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відсутні необхідні реквізити, встановлені вимогами чинного законодавства, державним реєстратором прав на нерухоме майно Яковенко С.М. 02.09.2022 було прийнято рішення №64674397 про відмову у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером земельної ділянки :15:000:0031 за ОСОБА_1 (а.с. 16).

Позивач вважає, що відмовляючи у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0031, державний реєстратор прав на нерухоме майно фактично позбавляє позивача права розпоряджатися належним майном.

З цих мотивів позивач звернувся до суду з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню лише в частині дотримання відповідачем процедури його прийняття, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною першою ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

131) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

132) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (надалі - Порядок), встановлено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (п. 23 Порядку).

У відповідності ж до частин першої-другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставами для відмови в державній реєстрації прав є:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці;

13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці).

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Всупереч наведеним вимогам Закону державний реєстратор прав на нерухоме майно Яковенко С.М. , приймаючи спірне рішення про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, зіслався лише на статтю 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не вказавши при цьому конкретний пункт та частину відповідної норми Закону, тоді як пункти 18, 23 Порядку №1227 не визначають таких підстав.

Отже, спірне рішення не містить вказівки на нормативно-правову підставу, яка була взята відповідачем до уваги при прийнятті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №64674397 від 02.09.2022.

З цього приводу суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом правозастосування конкретних підстав прийняття (фактичних і юридичних) цих актів, а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання суб`єктом правозастосування законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії може тягнути за собою наслідки у вигляді протиправності такого акту.

В оскарженому рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2022 №64674397 не зазначено конкретну правову підставу його прийняття, що свідчить про формальність прийнятого рішення, з огляду на що суд дійшов висновку про його протиправність, у зв`язку з чим його необхідно скасувати.

Тому позов у цій частині вимог підлягає задоволенню.

При цьому не може бути задоволеною вимога позивача щодо зобов`язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконкому Яковенко С.М. провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0031, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У відповідності ж до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таке правове регулювання свідчить на користь висновку про те, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора.

При цьому суд не наділений повноваженнями щодо зобов`язання державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права за обставин, коли достеменно невідомі правові мотиви відмови у здійсненні такої реєстрації, тоді як наявність чи відсутність певних документів, поданих для реєстрації прав, може свідчити про наявність спору про право цивільне, підвідомчість яких не віднесена до компетенції адміністративних судів.

Тож позов у цій частині вимог слід залишити без задоволення, а в цілому - задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн підтверджується квитанцією АТ "КБ "Приватбанк" від 26.10.2022 №0.0..1 (а.с. 12).

З огляду на це та зважаючи на обставини часткового задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконкому на користь позивача 1/2 частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Яковенко Світлани Михайлівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №64674397 від 02.09.2022.

Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Яковенко Світлану Михайлівну здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 , прийнятої 29.08.2022 за реєстраційним номером 52197729, з приводу державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :15:000:0031.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області (вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ) частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун