Справа № 160/15633/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач-2), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи у Павлоградському міжгосподарському інкубаторно-птахівному підприємстві з 20.07.1993 по 16.04.2000 роки в якості газоелектрозварювальника, у ТОВ «Джерело» з 16.04.2000 по 06.12.2004 в якості електрогазозварювальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 10.08.2022 року.
Ухвалою суду від 12.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
28.10.2022 року представник ГУ ПФУ в Одеській області надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Одеській області. При досліджені трудової книжки позивача встановлено, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж роботи. Не зараховано до страхового стажу період роботи у Павлоградському міжгосподарському інкубаторно-птахівному підприємстві з 20.07.1993 по 16.04.2000 в якості газоелектрозварювальника, у ТОВ «Джерело» з 16.04.2000 по 06.12.2004 в якості електрогазозварювальника, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення та запис про прийняття на роботу внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Позовна вимога в частині зобов`язання зарахування до стажу роботи спірних періодів не підлягає задоволенню, оскільки це є втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду України. Позивач звернувся до неналежного відповідача, бо відповідач-2 не має нести відповідальність за невиконання обов`язків третіми особами - роботодавцями.
10.11.2022 року представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не розглядало заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії. Починаючи з 01 січня 2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. При дослідженні трудової книжки позивача встановлено, що наказ про звільнення з 16.04.2000 та наказ про прийняття на роботу з 16.04.2000 в трудовій книжці відсутній, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Враховуючи зазначене, зарахувати період роботи у Павлоградському міжгосподарському інкубаторно-птахівному підприємстві з 20.07.1993 по 16.04.2000 в якості газоелектрозварювальника, у ТОВ «Джерело» з 16.04.2000 по 06.12.2004 в якості електрогазозварювальника немає законних підстав.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.08.2022 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Програмним забезпеченням за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії та документи, які були надані позивачем до заяви, передані для розгляду до ГУ ПФУ в Одеській області.
Рішенням від 17.08.2022 №59 відповідач-2 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком.

В рішенні встановлено:

- пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років; від заявника - 62 роки 1 місяць;

- необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 27 років; страховий стаж заявника становить 19 років 5 місяців.

До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

- з 20.07.1993 по 16.04.2000 згідно трудової книжки, оскільки запис внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок, відсутні підстави звільнення з роботи;

- з 16.04.2000 по 06.12.2004 згідно трудової книжки, оскільки запис внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок, відсутні підстави зарахування на роботу.

Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 16.06.2025.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача-2 у призначення пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058).

Також, приписами пункту 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам, зазначених у п. 1.1 і 1.2 розділу І вказаного порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

З аналізу викладених норм слід дійти висновку, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідач-2 в обґрунтування відмови у призначенні пенсії позивачу посилається на те, що згідно трудової книжки запис про звільнення з роботи від 16.04.2000 та запис про зарахування на роботу від 16.04.2000 внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4. Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Судом досліджено долучену до матеріалів справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , в якій містяться, зокрема, такі записи:

21) 20.07.1993 - прийнятий електрогазозварником 5 розряду на Павлоградське МХ ІПП (запис внесено на підставі - пр.№37/1 від 20.07.1993);

22) 16.04.2000 - звільнений з роботи у зв`язку з реорганізацією Павлоградського МХ ІПП по переводу в ТОВ «Джерело» (запис внесено на підставі - не зазначено);

23) 16.04.2000 - прийнятий на роботу по переводу з Павлоградського МХ ІПП в ТОВ «Джерело», яке є правонаступником вище вказаного, електрогазозварником 5 розряду (запис внесено на підставі - не зазначено);

24) запис не є дійсним;

25) 02.12.2004 - звільнений з роботи за ст. 36 п.1 КЗпП України (запис внесено на підставі - пр. №22 від 06.12.2004).

Суд зазначає, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Суд зазначає, що органи Пенсійного фонду України не позбавлені права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачами надсилались відповідні запити до підприємства, де працював позивач у спірні періоди, з метою перевірки вірності записів; чи сплачувались за позивача внески у спірні періоди на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, орган Пенсійного фонду України в межах своїх повноважень, зобов`язаний розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, зокрема, записів у трудовій книжці.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність та протиправність відмови відповідача-2 в призначенні позивачу пенсії за віком.

Отже, відмова ГУ ПФУ в Одеській області про призначення пенсії позивачу, яка викладена у рішенні від 17.08.2022 №59, є протиправною, а рішення підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем-2 поверхнево, неповно та не всесторонньо, у суду відсутня можливість задоволення позову в частині зобов`язання відповідача-1 зарахувати періоди до страхового стажу та призначити позивачу пенсію за віком.

При цьому, з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 20987385) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 17.08.2022 №59.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 10.08.2022 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар