Справа № 500/4639/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/4639/22

02 січня 2023 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баб`юк П.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69585582 від 06.10.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Частина перша статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, визначає, що після одержання позовної заяви з`ясовує питання, які передбачені пунктами 1-6 частини першої статті 171 цього Кодексу.

З`ясувавши питання, які передбачені пунктами 1-6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд установив наступне:

1. Щодо дотримання позивачем вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України від 08.07.2011 №3674-VI Про судовий збір (далі Закон № 3674-VI).

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору регламентує Закон України від 08.07.2011, №3674-VI Про судовий збір. Згідно з частиною першою статті 3, частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 гривня.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем (юридичною особою) заявлено позовну вимогу майнового характеру. Відтак позивачу слід було сплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 2481,00 грн (оскільки 5100,00 грн х 1,5% = 76,50 грн, що становить менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом.

Натомість, у позовній заяві позивач зазначив, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, покликаючись при цьому на постанову Верховного Суду від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц.

Суддя не погоджується з вказаними аргументами та зазначає, що у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц зроблено правовий висновок про те, що не підлягає сплаті судовий збір за подання апеляційної скарги у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У подальшому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновку щодо застосування статей 3, 4 Закону України "Про судовий збір" у подібних правовідносинах, викладеному вищезгаданій постанові від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц, а тому своєю ухвалою від 15.03.2018 передав справу №915/955/15 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові від 29.05.2018 у справі №915/955/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали, винесені за результатами розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій (бездіяльності) органів ДВС, сплачується судовий збір.

Тому доводи позивача про те, що судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови державного виконавця не сплачується, є безпідставними.

При цьому суддя враховує, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Однак позивач не відноситься до осіб, визначених частиною 1 статті 8 та статтею 5 Закону України "Про судовий збір".

Відтак подана позовна заява потрапляє під об`єкт справляння судового збору, окреслений абзацом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Частиною другою цієї ж статті визначено вичерпний перелік заяв, позовних заяв та клопотань, за подання яких судовий збір не справляється. При цьому у даному переліку відсутні позовні заяви щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби (стаття 287 КАС України), а тому за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином, за подання цього позову позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 2481,00 грн за реквізитами Тернопільського окружного адміністративного суду:

ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA4019751

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

2. Щодо того, чи подано позов у строк, установлений законом (пункт 5 частини першої статті 171 КАС України).

У позовній заяві позивач вказує, що 12.10.2022 отримав постанову державного виконавця про накладення штрафу від 06.10.2022. Згідно з штрих-кодом вхідної кореспонденції Головного управління ПФУ в Тернопільській області, який проставлений на супровідному листі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 06.10.2022 про направлення копії постанови про накладення штрафу від 06.10.2022, така зареєстрована органом пенсійного фонду 12.10.2022 за № 192/14.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України строк звернення до суду постанови державного виконавця у даному випадку становить 10 календарних днів, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Для встановлення обставин дотримання строку звернення до суду позивач має додати конверт, у якому отримав оскаржувану постанову, з відбитками календарного штемпеля відділення поштового зв`язку та номером штрих-кодового ідентифікатора, присвоєного поштовій кореспонденції. Супровідний лист не є належним підтвердженням отримання копії оскаржуваного рішення, так як реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії постанови державного виконавця у певну дату.

Відсутність належних і достатніх доказів позбавляють суд можливості перевірити дотримання позивачем строку звернення до суду з цією позовною заявою.

Поміж цим судом установлено наступне.

25.10.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до суду з позовною заявою до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69585582 від 06.10.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Ухвалою суду від 26.10.2022 у справі № 500/3838/22, установлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі та за реквізитами, вказаними вище, а також надати суду достовірні та належні докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, та через пропущення строку звернення до суду позивачу згідно зі статтею 123 КАС України необхідно подати до суду відповідну заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження причин його пропуску.

Таким чином, однією з підстав залишення позовної без руху в справі №500/3838/22, є пропущенням позивачем процесуального строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 09.11.2022 у справі № 500/3838/22 позовну заяву повернуто позивачу, в тому числі з підстав пропуску процесуального строку звернення до суду.

Ухвала суду від 09.11.2022 у справі №500/3838/22 позивачем не оскаржувалась до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відтак, ухвала суду від 09.11.2022 у справі №500/3838/22 набрала законної сили.

11.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до суду з позовною заявою до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69585582 від 06.10.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Одночасно із позовною заявою від 11.11.2022 ГУ ПФУ в Тернопільській області подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 16.11.2022 у справі №500/4077/22, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, тому її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Суд визначено, що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом подання до суду примірника позовної заяви, вказавши там другого відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), до якого звернено вимогу про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу; документу про сплату судового збору у розмірі та за реквізитами, вказаними вище, а також надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших поважних обставин, що спричинили пропущення строку звернення до суду з поданою позовною заявою 11.11.2022.

Таким чином, однією з підстав залишення позовної без руху в справі №500/4077/22, є пропущенням позивачем процесуального строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 08.12.2022 у справі №500/4077/22 позовну заяву повернуто позивачу, в тому числі з підстав пропуску процесуального строку звернення до суду.

Таким чином, 23.12.2022 позивач звернувся до суду втретє.

З огляду на те, що позивач втретє звертається до суду із позовною заявою, а відповідно втретє постає питання про дотримання вимог установленого законом строку звернення до суду, суд детально оцінив аргументи позивача, на які останній посилається у заяві.

Аргументи позивача полягають у наступному.

12.10.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Головне управління) отримано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06.10.2022 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у розмірі 5100 грн відповідно до ст.63, 75 Закону України Про виконавче провадження.

Постанова головного державного виконавця, 06.10.2022 прийнята відділенням поштового зв`язку та 10.10.2022 передана працівнику поштового відділення згідно із накладної №2 від 10.10.2022 для вручення отримувачам кореспонденції, в тому числі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Постанова головного державного виконавця, 11.10.2022, працівниками загального відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області було отримана вже після закінчення робочого дня, про що свідчить запис накладної №2 від 10.10.2022, а саме, що постанова головного державного виконавця вручена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області, згідно цього Списку, як останньому отримувачу (39-ий). Окрім того, того ж дня (11.10.2022) було сповіщення сигналу Повітряна тривога, тому всі працівники Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 08:52 до 12:49 перебували у пристосованому приміщенні до оголошення сигналу Відбій повітряної тривоги.

Протягом строку наданого для подання позовної заяви про оскарження рішення органу державної виконавчої служби, на території Тернопільської області сигнал Повітряна тривога протягом робочого часу оголошувався понад 16 разів (за даними ресурсу Мапа повітряних тривог на території Тернопільської області сигнал Повітряна тривога оголошувався: 13.10.2022 з 15:40 до 16:51; 15.10.2022 з 07:11 до 07:12; з 12:30 до 13:32; 17.10.2022 з 09:21 до 09:33, 12:52 до 15:10; з 08:23 до 10:04; 19.102022 з 13:22 до 14:56; 20.10.2022 з 10:10 до11:34; 21.10.2022 з 15:17 до 16:29; 22.10.2022 з 07:54 до10:56 та з 11:37 до12:42; 24.10.2022 з 13:27 до 14:49).

Після повернення позовної заяви відповідно до ухвали суду від 08.12.2022 у справі №500/4077/22, позивачем вжито всіх заходів для подання позовної заяви у найкоротший строк.

Суд не погоджується із такими доводами заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Так, у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду позивач посилається на доводи, які за своїм змістом аналогічні тим, які оцінені судом у справах №500/3838/22 та №500/4077/22. При цьому, характерною особливістю, на яку звертає увагу суд, є те, що в кожному разі, позивач покликався на одній й ті ж обставини, незважаючи на вимоги суду, що наводились у згаданих судових рішеннях.

Вартим уваги, є те, за яких обставин діяв позивач.

Завдання адміністративного судочинства закликають суд створити такі умови під час відправлення правосуддя, за яких учасники зможуть ефективно та своєчасно виконувати вимоги суду. Тому дії (рішення) суду повинні бути як умога зрозумілішим для сторін (безвідносно до того, хто виступає в статусі позивача).

Цілком зрозумілим для суду є те, що звертаючись вперше до суду (справа №500/3838/22), позивач міг не дотриматись вимог до оформлення позовної заяви до суду (в тому числі дотримання процесуального строку звернення до суду). Після постановлення ухвали про залишення без руху від 26.10.2022, суд визначив недоліки позовної заяви. Тобто, вказав, що потрібно зробити позивачу, щоб позовна заява відповідала вимогам процесуального закону. Коли позивач не усунув недоліки, то суд постановив ухвалу від 09.11.2022, якою повернув позовну заяву. Однак, в ухвалі про повернення позовної заяви, відповідно до правил, що викладені в процесуальному законі, повторно наголосив на недоліках, які не усунуті.

Звертаючись до суду вдруге (11.11.2022), позивачем подано позовну заяву із заявою про поновлення процесуального строку звернення до суду. Втім, заява про поновлення процесуального строку звернення до суду містить аналогічними за змістом мотиви тим, які містились у справі №500/3838/22. По іншому, позивач не звернув увагу на мотиви ухвал суду від 26.10.2022 та від 09.11.2022 у справі №500/3838/22.

У справі №500/4077/22 вчинено процесуальні дії (прийнято процесуальні рішення) аналогічні тим, що мали місце в справі №500/3838/22.

Позивач звернувся до суду втретє 23.12.2022 (справа №500/4639/22).

На відміну від справи №500/4077/22, в якій позивач подав новий позов у найкоротший термін (наступний за днем вручення ухвали), у даній справі позивач подав позовну заяву на п`ятнадцятий день.

Безумовно, з правової сторони "найкоротший термін", є відносним поняттям (таким, що підлягає доказуванню), яке в адміністративному судочинстві повинно оцінюватись за правилами статті 90 КАС України. Втім, у цій справі, позивач не наводить доводів, чому п`ятнадцятиденний термін, є найкоротшим за вказаних обставин.

Поміж усім наведеним, мотиви суду, які наводяться у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду в справі №500/4639/22, є аналогічні тим, які вказувались позивачем у справах №500/3838/22 та №500/4077/22. Судові акти у вказаних справах набрали законної сили, що свідчить про те, що мотиви позивача оцінювались двічі.

Відповідно до частини 2 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, за правилами, які вказані в частині 2 статті 78 КАС України, суд визнає такі обставини встановленими. Однак, це не означає, що позивач позбавлений можливості спростувати такі обставини.

Отож, на переконання суду, вказані позивачем, у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду, обставини не є поважними, а також не є відмінними від тих, які повідомлялись суду раніше у справах №500/3838/22 та №500/4077/22.

Повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до суду (частина 8 статті 169 КАС України), проте таке звернення повинно здійснюватись у передбачений законом спосіб. Позивач звертається до суду втретє, відповідно втретє постає питання, якому раніше надавались правова оцінка аналізованими судовими рішенням, разом з тим втретє позивачем не виконуються вимоги суду. З огляду це, є підстави для роз`яснення позивачу можливих наслідків такої процесуальної поведінки.

За змістом статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Систематичне звернення до суду із позовною заявою та заявою про поновлення процесуального строку звернення до суду, за умов неусунення раніше встановлених недоліків позовної заяви, може мати ознаки зловживання процесуальними права.

Тому, позивач повинен уникати такої процесуальної поведінки. Добросовісно використовувати процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує, що звернення до суду, є правом особи (стаття 5 КАС України), однак реалізація такого права здійснюється в установлений процесуальним законом спосіб.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом:

1. Подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі та за реквізитами, вказаними вище;

2. Подання до суду заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду (пункт 1 частина 2 статті 287 КАС України), в якій вказати:

2.1. Мотиви, які обгрунтовуються поважність причин пропуску процесуального строку звернення до суду із посилання на відповідні засоби доказування, що повинні бути представлені суду разом із заявою, відмінні від тих, які наводились у справах №500/3838/22 та №500/4077/22.

2.2. Мотиви, які обгрунтовують звернення до суду на п`ятнадцятий день, після постановлення ухвали суду про повернення позовної заяви у справі №500/4077/22 (обгрунтувати, чому п`ятнадцятиденний термін, є "найкоротшим" за даних обставин справи).

Усуваючи недоліки, позивач зобов`язаний врахувати зауваження щодо добросовісного використання процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69585582 від 06.10.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду:46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що уразі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Баб`юк П.М.