Справа № 300/5455/22
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
"04" січня 2023 р. справа № 300/5455/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов від 29.09.2022 № 314908 та № 314909, -
В С Т А Н О В И В:
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову мотивоване тим, що 09.12.2022 головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавчі провадження № 70521460 та № 70521429 з примусового виконання постанов Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.09.2022 № 314908 та № 314909 про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів. Також у вищевказаних виконавчих провадженнях № 70521460 та № 70521429 головним державним виконавцем Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 12.12.2022 прийнято постанови про арешт коштів боржника та 14.12.2022 прийнято постанови про розшук майна боржника. Представник позивача зазначив, що внаслідок вищевказаних постанов державного виконавця блокується робота Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС, а через здійснення примусового стягнення зазначених штрафів в процесі вчинення виконавчих дій з примусового виконання оскаржуваних постанов Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.09.2022 № 314908 та № 314909 існує очевидна небезпека заподіяння суттєвої матеріальної шкоди правам та інтересам позивача та негативних наслідків у вигляді звернення стягнення на кошти та майно, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності. На думку представника позивача, до винесення остаточного судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов від 29.09.2022 № 314908 та № 314909, вчинення щодо позивача виконавчих дій є передчасними та такими, що порушують права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС.
Ухвалою від 29.12.2022 суд залишив без руху клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків у спосіб: подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду документ про доплату судового збору в розмірі 744,30 грн.
02.01.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав платіжне доручення № 1233 від 30.12.2022 про доплату судового збору в розмірі 744,30 грн. за подання клопотання від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову. Таким чином, позивач у вказаний в ухвалі від 29.12.2022 строк усунув недоліки.
Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною другою цієї Статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Таким чином, статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Отже, інститут забезпечення адміністративного позову дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, якщо існує небезпека неспіврозмірного заподіяння шкоди інтересам позивача, або якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим, в тому числі унеможливить у зв`язку з цим виконання рішення суду. Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт визначена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Так, розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.
Адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 Закону України Про виконавче провадження).
Статтею 42 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що:
1. Кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
2. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
3. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
4. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
До клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову представник позивача долучив копії постанов головного державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ): від 09.12.2022 про відкриття виконавчих проваджень № 70521460 та № 70521429 з примусового виконання постанов Державної служби України з безпеки на транспорті від 29.09.2022 № 314908 та № 314909 про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів; від 12.12.2022 про арешт коштів боржника; від 14.12.2022 про розшук майна боржника.
З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду в цій адміністративній справі, а також може призвести до негативних фінансових наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС у вигляді стягнення не лише суми адміністративно-господарських штрафів, які є спірними, а й стягнення витрат виконавчого провадження, виконавчого збору, а також у вигляді арешту його майна, розрахункових рахунків, накладення на нього штрафів у виконавчому провадженні за невиконання добровільно постанов від 29.09.2022 та їх стягнення.
Положеннями частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову задовольнити та зупинити стягнення на підставі постанов Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області від 29.09.2022 № 314908 та № 314909 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 300/5455/22.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС від 28.12.2022 № 2812 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов від 29.09.2022 № 314908 та № 314909, -задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі постанов Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області від 29.09.2022 № 314908 та № 314909 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 300/5455/22.
Копію цієї ухвали негайно надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС, Державній службі України з безпеки на транспорті та Калуському відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю ОПРОН-ПЛЮС, ідентифікаційний код 37521355, вулиця Шевченка, 71, село Новиця, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300.

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, ідентифікаційний код 39816845, проспект Перемоги, 14, місто Київ, 03135.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.