Справа № 120/212/22-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 липня 2022 р. Справа № 120/212/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Сміхульської В.В.,

представниці позивача: Борисової І.Г.,

представників відповідача: Богдашевського В.В., Македонського О.В.,

Якимця Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд"

до: Вінницької митниці

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" (далі позивач) до Вінницької митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що для митного оформлення товару позивач подав до Вінницької митниці електронну митну декларацію, №UА401020/2021/060801 від 22.11.2021 та необхідний пакет документів. Митна вартість товару у вказаній декларації була визначена за першим методом, за ціною договору.

Водночас відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА401000/2021/000072/2 від 23.11.2021.

На переконання представниці позивача, приймаючи оскаржуване рішення, яким було визначено іншу митну вартість імпортованого товару, відповідачем протиправно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів. Відтак, позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11.01.2022 відкрито провадження в адміністративний справі та вирішено її розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою надано сторонам строки для подання заяв по суті справи.

25.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Вінницька митниця позовні вимоги заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зазначено, що за ЕМД UA401020/2021/060801 від 22.11.2021 року з метою митного оформлення в режимі імпорт було заявлено товар: вироби будівельні з ПВХ, призначені для постійного встановлення на стінах будинків, для використання в якості оздоблювального матеріалу для внутрішніх приміщень.

До митного оформлення, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 18.09.2021 № RT21IN0814-1,-2,-3, зовнішньоекономічний договір (контракт) № RT19IN0922 від 01.09.2019, прайс-лист від 01.09.2019, копії декларації країни відправлення від 18.09.2021 № 00017328, 00017330, 00017331.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України (далі - МКУ) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МКУ).

Згідно з п.5 ст.54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно до п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.2.1 контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922 вартість товарів встановлюється в доларах США і до неї включаються вартість тари, упаковки та маркування, а також враховується інформація про відвантаження.

Разом з тим, умови поставки СFR передбачать включення до вартості товару витрат по доставці товару до пункту призначення - порт Одеса, що суперечить п.2.1 договору.

Враховуючи положення ч.5 ст.54 МКУ та на виконання ч.2 ст.54 МКУ з метою перевірки задекларованого числового значення митної вартості, приймаючи до уваги, що до вартості товару, згідно задекларованих умов поставки СFR, включені складові митної вартості зазначені у ч.10. ст. 58 МКУ, митний орган просив надати інформацію щодо числових значень складових митної вартості товару (безпосередньо вартість товару, вартість витрат на транспортування, фрахт та ін., а також якщо здійснювалось страхування - витрат на страхування).

Митим органом встановлено, що документи зазначені в ч. 2.ст. 53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме: відповідно до п.2.1 контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922 вартість товарів встановлюється в доларах США і до неї включаються вартість тари, упаковки та маркування, а також враховується інформація про відвантаження, разом з тим відповідно до поданого комерційного інвойсу від 18.09.2021 № RT21IN0814-1,-2,-3 умови поставки визначено як СFR, що свідчить про те, що до вартості товарів також включенні витрати по доставці товару до борту судна/порту призначення, що суперечить п.2.1 договору. Також, відповідно до п.3.4 договору право власності на товар та ризик випадкового пошкодження товару переходять від продавця до покупця з моменту митного оформлення товару в місці призначення (митне оформлення здійснюється в зоні діяльності Вінницької митниці за адресою Хмельницьке шосе 7-й км. ЗМК ПП "Євролан 20", а місце призначення - порт Одеса), що суперечить умовам поставки СFR.

Відповідно до умов поставки СFR продавець не несе ризики втрати чи пошкодження товару, після виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару шляхом розміщення на борт судна, або ж в порт призначення та ніяким чином не може нести ризики втрати чи пошкодження товару до моменту митного оформлення, яке здійснюється за поданою митною декларацією в м. Вінниця.

Терміном СFR передбачено, що продавець не має жодних зобов`язань перед покупцем щодо придбання страхового покриття. Окрім того, правило СFR застосовується тільки при перевезенні морським або внутрішнім водним транспортом, що знову ж таки не узгоджується з п.3.4 контракту, враховуючи те, що зона митного контролю ПП "Євролан 20" розташована досить далеко від морського порту та від маршрутів внутрішніх водних перевезень, відповідно поставка товару в ЗМК ПП "Євролан 20" потребує декількох видів транспорту.

Згідно з положеннями ч.4-7 ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Розрахунки робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Таким чином, подані до митного оформлення документи містять розбіжності і неточності. Враховуючи вищевикладене, декларанту були направлені електронні повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість.

Зокрема, зважаючи на п.6.4 контракту: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації;

Зважаючи на п. 2.1 та п.3.4 контракту: 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини (складових вартості товару), або ж висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (товарознавче дослідження рекомендовано провести з врахуванням кон`юктури ринків).

Також позивачу було запропоновано надати на виконання ч.2 ст.54 МКУ з метою перевірки задекларованого числового значення митної вартості, враховуючи, що до вартості товару, згідно задекларованих умов поставки СFR, включені складові митної вартості зазначені у ч.10. ст. 58 МКУ, інформацію щодо числових значень складових митної вартості товару (безпосередньо вартість сировини виготовлення товару, затрати понесені в процесі виробництва, вартість витрат на транспортування, фрахт, страхування та ін.). Також, декларанта було повідомлено, що він за власним бажанням може надати інші документи, що підтверджують митну вартість товару.

Декларант листами від 23.11.2021 повідомив про те, що всі документи подані, інших документів надавати не буде.

Однак, в митного органу наявна інформація щодо умов, які мають вплив на вартість товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом:

1) в митного органу наявна інформація щодо вартості сировини (ПВХ/ полівінілхлориду) - щонедільний дайджест цін ІСІS та МRС від 03.09.21 - від 1670 USD/тона на умовах поставки СFR Одеса, станом на листопад 2021 спостерігається тенденція до збільшення (згідно згаданого джерела цінової інформації від 15.10.2021 вартість сировини ПВХ на умовах поставки СFR Одеса 2100 дол. США/тонна або 2,1 дол/ США /кг) ;

2) протягом 2021 року спостерігається чітка тенденція до зростання вартості морського перевезення (фрахту), в тому числі вартість морського транспортування з КНР також значно зросла, проте така тенденція не відображається в товаросупровідних документах поданих до митного оформлення (митна вартість товару 1,14 USD/kg незмінна з 23.11.2016 року при тому, що вартість транспортування включена до фактурної вартості);

3) на сторінці компанії виробника ZHEJIANG RUITAI PLASTIC CO., LTD наявній на ресурсі АLIВАВА.СОМ адреса сторінки ZJRTSC.M.EN.АLIВАВА.СОМ наявні пропозиції продажу плінтусів ПВХ RАІТТО 60мм виробника ZHEJIANG RUITAI PLASTIC CO., LTD. за ціною від 0,6 USD/мп до 0,92 USD/мп.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, або не визначені кількісно і достовірно та/ або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена відповідно до положень ст.59 МКУ по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні товари, що були оформлені у митному відношенні.

Джерелом числового значення митної вартості, враховуючи те, що поставка здійснюється з Китаю на умовах поставки СFR, а обсяг партії максимально наближений до того, який поданий до митного оформлення, є МД від 14.08.2021 №UА500490/2021/202402, за якою випущений у вільний обіг товар - Вироби будівельні з пластмас: вироби будівельні з пластмас, виготовлені методом екструзії, різного кольору: плінтус для підлоги з ПВХ А серії ....

В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п.3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МКУ. Також роз`яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

У зв`язку із вище зазначеним, відповідач вважає, що митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття правомірного рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням інших визначених законодавством принципів, строків, та урахуванням прав суб`єкта ЗЕД.

Таким чином, на думку відповідача, вимоги позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими, а тому просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

В підготовчому судовому засіданні 10.02.2022 року оголошено перерву в зв`язку з витребуванням додаткових доказів.

17.03.2022 року підготовче засідання не відбулося ( справу знято з розгляду ), в зв`язку з неодноразовими оголошеннями на території Вінницької області сигналу «Повітряна тривога».

06.07.2022 представником відповідача подано до суду додаткові докази.

Також в підготовчому судовому засіданні подано додаткові докази представником позивача.

За клопотанням представника відповідача для ознайомлення з наданими доказами в підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.07.2022.

У судовому засіданні 19.07.2022 представниками сторін надано суду спільну заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в той же самий день.

Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 19.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 19.07.2022 року позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з огляду на мотиви та обгрунтування, наведені у позовній заяві.

У свою чергу, представники відповідача заперечували проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві.

З`ясувавши аргументи сторін, викладені у поданих заявах по суті справи, заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

01.09.2019 між компанією ZHEJIANG RUITAI PLASTIC CO., LTD. (продавець) та ТОВ Трейд Вінд (покупець) укладено контракт на поставку товарів №RT19IN0922 (далі - контракт), згідно з яким продавець зобов`язаний передати у власність покупця, а покупець прийняти товар і своєчасно оплатити його вартість. Номенклатура, кількість, строки, ціна і умови поставки зазначаються в інвойсах (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 контракту ціни на товар встановлюються в доларах США і включають вартість тари, упакування, маркування, а також з урахуванням інформації про відвантаження.

Пунктом 3.3 контракту визначено, що умови поставки по даному контракту визначаються сторонами у відповідності з Інкотермс 2000 і зазначаються в інвойсах на кожну поставку.

Відповідно до комерційного інвойсу №RT21IN0814-1,-2,-3 продавцем поставлено покупцю товар - плінтус ПВХ ТМ WINPOL - 42600 шт. за ціною 0,48 за штуку дол. США, плінтус ПВХ ТМ GRUNHOLZ - 9600 шт. за ціною 0,48 дол. США за штуку, та аксесуари для плінтуса - 354000 шт. за ціною 0,012 дол. США за штуку, на загальну суму 70104 дол. США.

23.11.2021 ТОВ Трейд Вінд подано Вінницькій митниці електронну митну декларацію №UА401020/2021/060801, до якій, зокрема, додано: комерційний №RT21IN0814-1,-2,-3 від 18.09.2021; коносамент WMS21090159 від 23.09.2021; пакувальний лист №RT21INO814-1,-2,-3 від 18.09.2021; міжнародні товарно-транспортні накладні CMR №8485, 8485/1, 8485/2 від 19.11.2021 про транспортування товару під митним контролем з порту Odesa до м. Вінниця; контракт на поставку товарі №RT19INO922 від 01.09.2019; договір №1001/1 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів від 02.01.2020.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА401000/2021/000072/2 від 23.11.2021, у якому зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно з п. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.2.1 контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922 вартість товарів встановлюється в доларах США і до неї включаються вартість тари, упаковки та маркування, а також враховується інформація про відвантаження.

Разом з тим, умови поставки СFR передбачать включення до вартості товару витрат по доставці товару до пункту призначення - порт Одеса, що суперечить п.2.1 договору.

Враховуючи положення ч.5 ст.54 МКУ та на виконання ч.2 ст.54 МКУ з метою перевірки задекларованого числового значення митної вартості, приймаючи до уваги, що до вартості товару, згідно задекларованих умов поставки СFR, включені складові митної вартості зазначені у ч.10. ст. 58 МКУ, митний орган просив надати інформацію щодо числових значень складових митної вартості товару (безпосередньо вартість товару, вартість витрат на транспортування, фрахт та ін., а також якщо здійснювалось страхування - витрат на страхування).

Митим органом встановлено, що документи зазначені в ч. 2.ст. 53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме: відповідно до п.2.1 контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922 вартість товарів встановлюється в доларах США і до неї включаються вартість тари, упаковки та маркування, а також враховується інформація про відвантаження, разом з тим відповідно до поданого комерційного інвойсу від 18.09.2021 № RT21IN0814-1,-2,-3 умови поставки визначено як СFR, що свідчить про те, що до вартості товарів також включенні витрати по доставці товару до борту судна/порту призначення, що суперечить п.2.1 договору. Також, відповідно до п.3.4 договору право власності на товар та ризик випадкового пошкодження товару переходять від продавця до покупця з моменту митного оформлення товару в місці призначення (митне оформлення здійснюється в зоні діяльності Вінницької митниці за адресою Хмельницьке шосе 7-й км. ЗМК ПП "Євролан 20", а місце призначення - порт Одеса), що суперечить умовам поставки СFR.

Відповідно до умов поставки СFR продавець не несе ризики втрати чи пошкодження товару, після виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару шляхом розміщення на борт судна, або ж в порт призначення та ніяким чином не може нести ризики втрати чи пошкодження товару до моменту митного оформлення, яке здійснюється за поданою митною декларацією в м. Вінниця.

Терміном СFR передбачено, що продавець не має жодних зобов`язань перед покупцем щодо придбання страхового покриття. Окрім того, правило СFR застосовується тільки при перевезенні морським або внутрішнім водним транспортом, що знову ж таки не узгоджується з п.3.4 контракту, враховуючи те, що зона митного контролю ПП "Євролан 20" розташована досить далеко від морського порту та від маршрутів внутрішніх водних перевезень, відповідно поставка товару в ЗМК ПП "Євролан 20" потребує декількох видів транспорту.

Згідно з положеннями ч.4-7 ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Розрахунки робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Таким чином, подані до митного оформлення документи містять розбіжності і неточності. Враховуючи вищевикладене, декларанту були направлені електронні повідомлення про необхідність надання додаткових документів, зазначених в с. 53 МКУ, що підтверджують митну вартість, за умови надання яких заявлена митна вартість може бути визнана митним органом.

Зокрема, зважаючи на п.6.4 контракту: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації;

Зважаючи на п. 2.1 та п.3.4 контракту: 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини (складових вартості товару), або ж висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (товарознавче дослідження рекомендовано провести з врахуванням кон`юктури ринків).

Також було рекомендовано надати на виконання ч.2 ст.54 МКУ з метою перевірки задекларованого числового значення митної вартості, враховуючи, що до вартості товару, згідно задекларованих умов поставки СFR, включені складові митної вартості зазначені у ч.10. ст. 58 МКУ, інформацію щодо числових значень складових митної вартості товару (безпосередньо вартість сировини виготовлення товару, затрати понесені в процесі виробництва, вартість витрат на транспортування, фрахт, страхування та ін.). Також, декларанта було повідомлено, що він за власним бажанням може надати інші документи, що підтверджують митну вартість товару.

Декларант листами від 23.11.2021 повідомив про те, що всі документи подані, інших документів надавати не буде.

Однак, в митного органу наявна інформація щодо умов, які мають вплив на вартість товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом:

1) в митного органу наявна інформація щодо вартості сировини (ПВХ/ полівінілхлориду) - щонедільний дайджест цін ІСІS та МRС від 03.09.21 - від 1670 USD/тона на умовах поставки СFR Одеса, станом на листопад 2021 спостерігається тенденція до збільшення (згідно згаданого джерела цінової інформації від 15.10.2021 вартість сировини ПВХ на умовах поставки СFR Одеса 2100 дол. США/тонна або 2,1 дол/ США /кг) ;

2) протягом 2021 року спостерігається чітка тенденція до зростання вартості морського перевезення (фрахту), в тому числі вартість морського транспортування з КНР також значно зросла, проте така тенденція не відображається в товаросупровідних документах поданих до митного оформлення (митна вартість товару 1,14 USD/kg незмінна з 23.11.2016 року при тому, що вартість транспортування включена до фактурної вартості);

3) на сторінці компанії виробника ZHEJIANG RUITAI PLASTIC CO., LTD наявній на ресурсі АLIВАВА.СОМ адреса сторінки ZJRTSC.M.EN.АLIВАВА.СОМ наявні пропозиції продажу плінтусів ПВХ RАІТТО 60мм виробника ZHEJIANG RUITAI PLASTIC CO., LTD. за ціною від 0,6 USD/мп до 0,92 USD/мп.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, або не визначені кількісно і достовірно та/ або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена відповідно до положень ст.59 МКУ по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні товари, що були оформлені у митному відношенні.

Джерелом числового значення митної вартості, враховуючи те, що поставка здійснюється з Китаю на умовах поставки СFR, а обсяг партії максимально наближений до того, який поданий до митного оформлення, є МД від 14.08.2021 №UА500490/2021/202402, за якою випущений у вільний обіг товар - Вироби будівельні з пластмас: вироби будівельні з пластмас, виготовлені методом екструзії, різного кольору: плінтус для підлоги з ПВХ А серії ....

В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п.3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МКУ. Також роз`яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

Не погодившись з рішенням Вінницької митниці від 23.11.2021 №UА401000/2021/000072/2 про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Митний кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Так, статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 по справі № 826/18258/13-а, від 23.03.2020 у справі №804/4905/15.

Я видно з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «вироби будівельні з ПВХ, призначені для постійного встановлення на стінах будинків, для використання в якості оздоблювального матеріалу для внутрішніх приміщень: плінтус з полівінілхлориду для підлоги» за основним методом за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 у справі № 200/6521/20-а зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладається на позивача. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

Відповідно до ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як встановлено із тексту рішення про коригування митної вартості товару №UА401000/2021/000072/2 від 23.11.2021, в розділі 33 «Обставини прийняття рішення» Вінницькою митницею зазначено, що відповідно контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922 до вартості товару включається вартість тари, упаковки та маркування, а також враховується інформація про відвантаження, однак відповідно до поданого комерційного інвойсу від 18.09.2021 № RT21IN0814-1,-2,-3 умови поставки визначено як СFR, що свідчить про те, що до вартості товарів також включенні витрати по доставці товару до борту судна/порту призначення, що суперечить п.2.1 договору. Також, відповідно до п.3.4 договору право власності на товар, та ризик випадкового пошкодження товару переходять від продавця до покупця з моменту митного оформлення товару в місці призначення (митне оформлення здійснюється в зоні діяльності Вінницької митниці за адресою Хмельницьке шосе 7-й км. ЗМК ПП "Євролан 20", а місце призначення - порт Одеса), що суперечить умовам поставки СFR.

Перевіряючи вказані доводи відповідача, які були покладені в основу прийняття оскаржуваного рішення, суд встановив, що відповідно до п. 2.1 контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922 ціни на товар встановлюються в доларах США і включають вартість тари, упакування, маркування, а також з урахуванням інформації про відвантаження.

При цьому, згідно з п. 1.1 контракту номенклатура, кількість, строки, ціна та умови поставки зазначаються в інвойсах.

Пунктом 3.3 вказаного контракту визначено, що умови поставки по даному контракту визначаються сторонами у відповідності з Інкотермс 2000 і зазначаються в інвойсах на кожну поставку.

Суд відзначає, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що до митної вартості товару включається витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію Україну. Разом з тим, витрати на доставку по території Україні у митну вартість товару не вкючаються.

З матеріалів справи вбачається, що товар був поставлений на умовах CFR Інкотермс-2000.

За умовами поставки CFR, продавець зобов`язаний виконати експортне митне оформлення, завантажити товар на борт судна і доставити такий товар до порту розвантаження.

Отже, як правильно зазначено позивачем, до складу ціни товару, вказаної в інвойсі, входить також ціна доставки товару до порту Одеси, що відповідає і вищенаведеним умовам контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922. Зазначене не спростовано відповідачем, доказів протилежного не надано.

Таким чином, твердження та сумніви митного органу, що до складу ціни товару, вказаної в інвойсі, входить також ціна доставки товару до порту Одеси, і що це суперечить умовам контракту від 01.09.2019 № RT19IN0922, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки поставка товару відбулась у відповідності до вказаного контракту, а умови поставки, визначені у відповідних інвойсах, не суперечать іншим положенням контракту.

Відносно решти обґрунтування, покладеного відповідачем в основу прийняття рішення №UА401000/2021/000072/2 від 23.11.2021 про коригування митної вартості товарів, щодо оцінки інформації про подібні товари в мережі Інтернет на сайті alibaba.com., то суд також вважає його безпідставним.

Дійсно, загальновідомим є той факт, що вказаний інтернет-ресурс "htps://alibaba.com" є однією з найбільших у світі торгівельною інтернет-платформою, на якій розміщена інформація про товари і послуги великої кількості різних продавців. Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача, що на даному сайті, як правило, вказані роздрібні ціни на товари для роздрібних покупців, із включенням до ціни вартості доставки. В той же час судом встановлено, що ТОВ Трейд Вінд закуповує відповідні групи товарів великими партіями і протягом тривалого часу у одного і того ж постачальника, отже, безсумнівно, що в цьому разі купівельні ціни можуть бути нижчими аніж ті, що вказані на інтернет-сайтах роздрібних магазинів.

Слід зауважити, що при укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (стаття 627 Цивільного кодексу України). Це положення закріплює один з найважливіших принципів договірного регулювання суспільних відносин принцип свободи договору, який включає в себе, зокрема таку складову, вільний вибір умов договору, що означає, що сторони на власний розсуд визначають зміст цього договору, формують конкретні умови тощо.

Тому, твердження відповідача про те, що зазначена у інвойсі ціна товару є меншою за ціну товару в Китаї, який продається на інтернет сайті alibaba.com., не може слугувати підставою для висновку, що визначена позивачем митна вартість товару за ціною договору є такою що не відповідає дійсності, адже на ціноутворення товару, тим більше того, який продається на інтернет-площадках, впливає безліч факторів, і їх пряме порівняння в цьому випадку є необ`єктивним.

У свою чергу, на підтвердження вартості імпортованих товарів ТОВ Трейд Вінд додатково надало калькуляцію собівартості ПВХ плінтусів Р60-А 2500*60 мм.

Відтак, вищевикладені обставини та зазначені докази додатково свідчать про необґрунтованість позиції митного органу стосовно не підтвердження декларантом відомостей щодо визначення митної вартості задекларованих товарів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Вінницької митниці відповідні документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів за митними деклараціями, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України, та які не мають розбіжностей, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним і скасування рішення Вінницької митниці від 23.11.2021 №UА401000/2021/000072/2 про коригування митної вартості товарів.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці від 23.11.2021 №UА401000/2021/000072/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" сплачений судовий збір в сумі 3949,70 грн. (три тисячі дев`ятсот сорок дев`ять гривень сімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" (вул. Гонти, 24, м. Вінниця, 21022, );

Відповідач: Вінницька митниця (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, код ЄДРПОУ ВП 43997544).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна