Справа № 460/26961/22
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2023 року м. Рівне №460/26961/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі позивач, РОВКПГ «Рівнеоблводоканал») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач) про зобов`язання відкоригувати дані наявних облікових баз та облікові показники інтегрованої картки, шляхом виключення податкового боргу з єдиного соціального внеску у сумі 340461,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою Верховного суду від 26.02.2021 р. у справі № 817/2143/16 касаційну скаргу РОВКПГ «Рівневодоканал» задоволено та скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 р., відповідно до якої за позивачем в картці обліку платника податку по ЄСВ рахувався борг. На відповідний борг Головним управлінням ДПС у Рівненській області нараховувались штрафні санкції та пені згідно рішення № від 10.10.2019 за період з 23.04.2019 по 08.10.2019, яке також скасоване рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 460/4248/19 та залишено Восьмим апеляційним адміністративним судом без змін. Відтак позивач вважає, що оскільки основні суми боргу на який нараховувались штрафні санкції і пені скасовані, відтак і підлягають коригуванню дані наявних облікових баз та облікові показники інтегрованої картки, шляхом виключення податкового боргу з єдиного соціального внеску у сумі 340461,64 грн.

Сторона відповідача проти задоволення вказаного позову заперечувала покликаючись на те, що рішення Верховного Суду від 26.02.2021 у справі № 817/2143/16 виконане податковим органом шляхом коригування нарахувань в ІКП платника податків. Платником податків було несвоєчасно сплачено обов`язкові платежі за серпень 2019 року, що стало підставою для застосування штрафних санкцій та пені на суму 340461,64 грн. За наведеного просила відмовити у позові.

Ухвалою суду від 07.09.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26.09.2022, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено РОВКПГ «Рівнеоблводоканал» строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 02.11.2022 запропоновано позивачу Рівненському обласному виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційне господарство "Рівнеоблводоканал" протягом десяти днів з дня отримання ухвали надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 22.11.2022 заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційне господарство "Рівнеоблводоканал" про поновлення пропущеного строку звернення до суду, - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений строк звернення до суду. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

РОВКПГ «Рівнеоблводоканал» зареєстроване як юридична особа 17.05.1994; з 09.09.1992 взято на облік як платника податків; з12.03.2001 РОВКПГ «Рівнеоблводоканал» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.09.2019 РОВКПГ «Рівнеоблводоканал» було подано звіт з єдиного внеску за серпень 2019 року № на суму 1457673,21 грн.

Згідно відомостей інтегрованої картки платника податків РОВКПГ «Рівнеоблводоканал» (далі - ІКП) 20.09.2019 відображено нарахування по звіту про нарахування єдиного внеску за серпень 2019 року в сумі 1457673,21 грн.

Позивачем згідно платіжних доручень № 1069 від 30.08.2019, № 1328 від 12.09.2019, № 1346 від 13.09.2019, № 1406 від 16.09.2019, № 1412 від 17.09.2019, № 1462 від 18.09.2019, № 1521 від 19.09.2019, №1058 від 30.08.2019, №510 від 09.08.2019, № 1329 від 12.09.2019, № 1089 від 02.09.2019, № 1110 від 03.09.2019, № 1140 від 04.09.2019, № 1154 від 05.09.2019, №1182 від 06.09.2019, № 1235 від 09.09.2019, № 1259 від 10.09.2019, № 1291 від 11.09.2019, № 382 від 31.07.2019, № 437 від 05.08.2019, № 461 від 06.08.2019, № 678 від 15.08.2019, № 733 від 16.08.2019, № 903 від 23.08.2019 та № 967 від 28.08.2019 повністю сплачено поточний платіж зі сплати єдиного соціального внеску за серпень 2019 року визначений позивачем у звіті про нарахування єдиного внеску за серпень 2019 року № від 11.09.2019.

Разом з тим, згідно даних ІКП, усі суми коштів ЄСВ, сплачені платником у період з 31.07.2019 по 19.09.2019 були зараховані на погашення недоїмки, і частина - на погашення пені.

Саме внаслідок такого відображення і зарахування у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" обліковувалась недоїмка з ЄСВ.

І саме на вказані суми недоїмки зі сплати єдиного внеску рішенням Головного управління ДПС у Рівненській області № від 06.12.2019 застосовано штрафні санкції та проведено нарахування пені. На користь зазначеного вказує долучений до матеріалів справи розрахунок штрафної санкції до вказаного рішення.

Вважаючи дії контролюючого органу щодо застосування штрафних санкцій протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача відкоригувати дані наявних облікових баз та облікові показники інтегрованої картки, шляхом виключення податкового боргу з єдиного соціального внеску у сумі 340461,64 грн.

Крім того, судом встановлено, що заперечуючи проти позову відповідачем не було взято до уваги те, що відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019, скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 у справі № 817/2143/16 та ухвалено нове, яким в задоволенні позову Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26.02.2021. ухвалив постанову у справі №817/2143/16, якою задовольнив касаційну скаргу Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та скасував постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019, залишивши в силі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.08.2018.

Даним рішенням остаточно вирішено спір між платником податків і податковим органом, на користь першого, і констатовано протиправність рішення податкового органу №/486 від 18.11.2016 про застосування до платника податків штрафних санкцій з ЄСВ у розмірі 1309515,12 грн. та нарахування пені з ЄСВ у розмірі 730130,47 грн.

Крім того, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 460/4248/19, яке залишене постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022 без змін - скасовано судове рішення від 30.06.2020 в справі №460/4248/19 та ухвалене нове рішення про задоволення позову Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", відповідно до якого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 10.10.2019, нараховане відповідачем за період з 23.04.2019 по 08.10.2019.

Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 460/4248/19, яке набрало законної сили відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2022, вказано, що у періоді з 20.03.2019 по 25.03.2021 у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" в ІКП обліковувалась недоїмка з ЄСВ, зокрема в сумі 1281778,27 грн., що є сумою штрафної санкції та в сумі 730130,47 грн., що є сумою пені. Судом також зазначено, що вказана сума недоїмки складалась виключно з нарахувань, що здійснені по рішенню податкового органу №/486 від 18.11.2016 р. І саме на вказані суми недоїмки рішенням Головного управління ДПС у Рівненській області № від 10.10.2019 р. застосовано штрафні санкції та проведено нарахування пені. Однак, як зазначив суд, якщо врахувати рішення Верховного Суду від 26.02.2021 р. у справі №817/2143/16, то станом на 31.03.2019р. у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" фактично не повинна обліковувалась недоїмка з ЄСВ на рівні 1281778,27 грн. та недоїмка з пені по ЄСВ на рівні 730130,47 грн., а відтак і сплачені ним упродовж квітня-вересня 2019 року кошти не повинні зараховуватись на сплату штрафних санкцій в сумі 1281778,27 грн. та пені в сумі 730130,47 грн. Також суд вказав, що облікована за позивачем на 20.03.2019 р. як недоїмка сума штрафних санкцій з ЄСВ на рівні 1281778,27 грн. та сума пені з ЄСВ на рівні 730130,47 грн., фактично недоїмкою не являється, позаяк її нарахування визнано Верховним Судом неправомірним. Таким чином, відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 460/4248/19, яке залишене Восьмим апеляційним адміністративним судом без змін, скасовано рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 10.10.2019, нараховане відповідачем за період з 23.04.2019 по 08.10.2019.

Отже, рішеннями судів у справах № 460/4248/19 та № 817/2143/16 були скасовані недоїмки по ЄСВ за попередній період, зокрема були скасовані попередні рішення податкового органу №/486 від 18.11.2016 та № від 10.10.2019.

Не зважаючи на відповідні судові рішення, по ІКП підприємства на момент виникнення спірних правовідносин та на дату звернення до суду з даним позовом продовжувала обліковуватися недоїмка зі сплати єдиного внеску.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

При цьому суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон № 2464-VІ).

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, позивач в розумінні зазначених вимог Закону є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В силу вимог частини 8 ст. 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п.1 ч.10 ст. 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно з ч. 12 ст. 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

З системного аналізу вказаних норм права судом встановлено, що законодавством регламентовано обов`язок суб`єктів господарювання сплачувати єдиний внесок та визначено граничні строки його сплати.

За змістом ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону №2464-VI передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 ч.11 ст. 25 Закону №2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Наведені норми законодавства, що регулюють порядок сплати та зарахування ЄСВ, сплаченого відповідними платниками, зокрема тими, що зазначені в абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, дають підстави для висновку, що суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашаються за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску саме у порядку календарної черговості їх виникнення. Таким чином, погашення сум штрафних санкцій та пені у порядку їх календарної черговості з коштів, що надійшли від платника, є законодавчо визначеним обов`язком контролюючого органу як особи, на яку законодавством покладено повноваження здійснення контролю за дотриманням позивачем вимог Закону.

Згідно з ч. 14 ст. 25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, які встановлені судами у справах № 460/4248/19 та № 817/2143/16, які набрали законної сили, у відповідності до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України не доказуються при розгляді даної справи.

Так, обставинами зазначеними у рішеннях суду по справах № 460/4248/19 та № 817/2143/16, які набрали законної сили, встановлено, що податковим органом до ІКП платника податків внесено відповідні відомості, зумовлені прийняттям Верховним Судом постанови від 26.02.2021 у справі №817/2143/16, а саме, в картці платника єдиного соціального внеску - Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" 25.03.2021 відображено зменшення абсолютного значення нарахованої суми ЄСВ на 1309515,12 грн. (у колонці №4 нараховано/зменшено проведено поетапне нарахування від`ємного значення), а також відображено зменшення абсолютного значення нарахованої суми пені на 730130,47 грн. (у колонці №9 сума пені проведено поетапне нарахування від`ємного значення).

Слід зауважити, що згідно з узагальненими даними ІКП з ЄСВ Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" рішення податкового органу №/486 від 18.11.2016 про застосування до платника податків штрафних санкцій у розмірі 1309515,12 грн. та нарахування пені у розмірі 730130,47 грн. первісно було відображено в картці платника 20.10.2016, виключено 21.10.2016, а потім було включено 20.03.2019 - з отриманням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі №817/2143/16 (апеляційне провадження №857/2164/19), і як вже зазначалось судом виключено 25.03.2021 після отримання постанови Верховного Суду (адміністративне провадження К/9901/7713/19).

Таким чином у періоді з 20.03.2019 по 25.03.2021 у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" в ІКП обліковувалась недоїмка з ЄСВ, зокрема в сумі 1309515,12 грн. що є сумою штрафної санкції та в сумі 730130,47 грн. що є сумою пені.

Згідно даних ІКП позивача з ЄСВ за період з 31.03.2019 по 31.10.2019 на початок періоду у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводо-канал" обліковувалась недоїмка з ЄСВ на рівні 1281778,27 грн. недоїмка з пені по ЄСВ на рівні 730130,47 грн.

Відповідно до наведеного вище, вказана сума недоїмки складається виключно з нарахувань, що здійснені по рішенню податкового органу №/486 від 18.11.2016.

З огляду на це усі суми коштів ЄСВ, сплачені платником у період з 31.07.2019 по 19.09.2019 були зараховані на погашення цієї недоїмки, і частина - на погашення пені. 20.09.2019 по терміну сплати ЄСВ поточного періоду податковим органом відображено нарахування платнику на рівні 2029404,58 грн., однак і подальші сплачені платником суми ЄСВ були зараховані на погашення пені і вже потім на часткове погашення поточних нарахувань по ЄСВ.

Саме внаслідок такого відображення і зарахування, починаючи з 20.09.2019 у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" обліковувалась недоїмка з ЄСВ (2029404,58 грн. на 20.09.2019, 607889,49 грн. на 21.10.2019, 3455867,19 грн. на 30.11.2019.

І саме на вказані суми недоїмки рішенням Головного управління ДПС у Рівненській області № внеску від 06.12.2019 застосовано штрафні санкції та проведено нарахування пені. На користь зазначеного вказує долучений до матеріалів справи розрахунок штрафної санкції до вказаного рішення.

Однак, якщо врахувати рішення Верховного Суду від 26.02.2021 у справі №817/2143/16, то станом на 31.03.2019 у Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводо-канал" фактично не повинна обліковувалась недоїмка з ЄСВ на рівні 1281778,27 грн. та недоїмка з пені по ЄСВ на рівні 730130,47 грн., а відтак і сплачені ним упродовж квітня- вересня 2019 року кошти не повинні зараховуватись на сплату штрафних санкцій в сумі 1281778,27 грн. та пені в сумі 730130,47 грн.

Так як порядок ведення ІКП платника податків не дозволяє податковому органу в автоматизованому порядку переформатувати відповідні дані, внаслідок чого відповідна сума нарахувань виключається з обліку в ІКП не датою початку їх обліку (20.03.2019), а датою отримання судового рішення (25.03.2021), то фактичний стан справ наразі не відповідає облікованому.

Однак, наразі достеменно встановлено, що облікована за позивачем на 20.03.2019 як недоїмка сума штрафних санкцій з ЄСВ на рівні 1281778,27 грн. та сума пені з ЄСВ на рівні 730130,47 грн., фактично недоїмкою не являється, позаяк її нарахування визнано Верховним Судом неправомірним. З огляду на це, станом на 31.03.2019 у позивача фактично була повністю відсутня недоїмка з ЄСВ, а тому сплачені ним впродовж квітня-вересня 2019 року кошти підлягали зарахуванню в рахунок сплати поточних, задекларованих у березні-серпні 2019 року сум ЄСВ, і тоді не фіксувалося б фактів несвоєчасної сплати ним сум єдиного внеску, а відтак не було б і правових підстав для застосування фінансових санкцій та нарахування пені на суми недоїмки ЄСВ, позаяк недоїмка в такому разі відсутня.

Наявність рішення Верховного Суду від 26.02.2021 у справі №817/2143/16 виключає наявність у позивача недоїмки з ЄСВ, а відтак свідчить про відсутність підстав для застосування до позивача фінансової відповідальності за несвоєчасну і неповну сплату ЄСВ у відповідний період.

Наведені обставини дають підстави для висновку про протиправність рішення № про застосування позивачу штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.12.2019.

Так, суд, керуючись статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, судовими рішеннями у справах № 460/4248/19 та № 817/2143/16 скасовані попередні недоїмки по ЄСВ, відтак у позивача фактично була відсутня недоїмка з ЄСВ, штрафна санкція та пеня на яку нарахувалась відповідачем згідно рішення № від 06.12.2019. Відтак підлягає визнанню протиправним та скасування рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.12.2019 р., з огляду на те, що сплачені позивачем кошти у порядку черговості у відповідності до ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VI безпідставно були зараховані в рахунок сплати недоїмки, яка у вказаний період була відсутня у позивача.

Разом з тим, так як порядок ведення ІКП платника податків не дозволяє податковому органу в автоматизованому порядку переформатувати відповідні дані, внаслідок чого відповідна сума нарахувань виключається з обліку в ІКП не датою початку їх обліку, а датою отримання судових рішень, то фактичний стан справ наразі не відповідає облікованому, відтак Головне управління ДПС у Рівненській області слід зобов`язати відкоригувати дані наявних облікових баз та облікові показники інтегрованої картки Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", шляхом виключення податкового боргу з єдиного соціального внеску у сумі 340461,64 грн.

Відповідно до частини першої ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" обґрунтовані, документально підтверджені, узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір в сумі 5106,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7021 від 12.09.2022 року.

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в зазначеній сумі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 290145005 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.12.2019.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області відкоригувати дані наявних облікових баз та облікові показники інтегрованої картки платника Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", шляхом виключення податкового боргу з єдиного соціального внеску у сумі 340461,64 грн.

Стягнути на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС у Рівненській області судовий збір в сумі 5106 (п`ять тисяч сто шість) гривень 92 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 січня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (вул. С.Бандери, 2,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 03361678)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Д.П. Зозуля