Справа № 160/7766/22
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 січня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7766/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Кальник В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, щодо відмови у призначенні позивачу пенсії, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», викладену в листі-повідомленні начальника відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 0400-010226-8/49419 від 12.02.2022 року та рішенні Головного спеціаліста відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про відмову у призначенні пенсії від 11.05.2022 №71;

- зобов`язати Головне об`єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового (підземного) стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, при призначенні пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання в ПТУ №72 м.Кіровське з 01.09.1996 по 30.03.2000 та період роботи машиністом електровоза підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» з 01.10.2014 по 31.05.2015 - період відсутності даних в індивідуальних відомостях інформації про сплату внесків та спеціальний стаж та здійснити призначення пенсії з дня звернення з заявою, про призначення пенсії, з 04.05.2022.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 до участі у справі в якості третього відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.05.2022 №71. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового (підземного) стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, при призначенні пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання в ПТУ №72 м. Кіровське з 01.09.1996 по 30.03.2000 та період роботи машиністом електровоза підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на ПАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» з 01.10.2014 по 31.05.2015. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.05.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення із врахуванням висновків суду по даній справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.10.2014 по 31.05.2015, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків та інформація про спеціальний стаж за даний період.

Також, до страхового стажу позивача не враховано період навчання за фахом з 01.09.1996 по 30.03.2000, скільки в дипломі професійно-технічного училища та додатку до нього відсутня дата вступу.

При цьому, в поіменній книзі учнів професійно-технічному училища за період з 02.10.1995 по 01.09.1998 зазначено іншу особу.

Також скаржник зазначив, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права визнання спірного акту нечинним та скасування такого акту є помилковим.

Отже, скаржник вважає, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається неправомірності, при обчисленні розміру страхового стажу застосовано норми чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав: трудову книжку, довідку про підтвердження пільгового стажу роботи №1-4/456 від 01.03.2022, особисту картку, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.08.2017, диплом та атестат про навчання в ПТУ №72 м.Кіровське та інші документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.05.2022 №71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

До страхового та пільгового стажу не враховано:

- період з 01.09.1996 по 30.03.2000 - навчання за фахом, оскільки у дипломі від 30.06.200 №12683669 та додатку до нього відсутня дата вступу, а у первинних документах зазначено прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача;

- період з 01.10.2014 по 31.05.2015 - робота у ПАТ «ДТЕК ШАХТА КОМСОМОЛЕЦЬ ДОНБАСУ», оскільки відсутня сплата страхових внесків, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 12.05.2022 № 0400-010226-8/49419 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що спірні періоди навчання та трудової діяльності мають бути зараховані до пільгового стажу позивача, порушене право позивача має бути відновленим шляхом розгляду заяви про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно із трудовою книжкою ОСОБА_1 навчався та працював (в межах спірних правовідносин):

- з 01.09.1996 по 30.03.2000 - навчання в ПТУ №72 м.Кіровське Донецької області;

- з 17.04.2000 по 15.03.2017 - працював машиністом електровоза підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею (ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбаса»).

Наказом №625 від 29.04.2011 ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбаса» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ШАХТА КОМСОМОЛЕЦЬ ДОНБАССА».

Наказом №474 від 20.05.2016 ПАТ «ДТЕК ШАХТА КОМСОМОЛЕЦЬ ДОНБАССА» було перейменовано в Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ШАХТА КОМСОМОЛЕЦЬ ДОНБАССА».

Відповідач незарахував до страхового та пільгового стажу період навчання за фахом позивача з 01.09.1996 по 30.03.2000, пославшись на формальні неточності у записах первинних документів, що, на думку суду є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відтак, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Так само на особу не можуть покладатись наслідки виправлення, нечіткого проставлення дат, відбитка печатки у трудовій книжці.

З архівної довідки Державної професійної освітньої установи «Єнакіївського професійного горного ліцею» №26 від 12.02.2021, вбачається, що позивач навчався в професійно-технічному училищі №72 м.Кіровське Донецької області (на теперішній час Державна професійна освітня установа «Єнакіївський професійний горний ліцей» з 02.09.1996 (наказ №34 уч від 02.09.1996) по 31.03.2000 (наказ №10 уч від 01.04.2000) за професією: «Машиніст електровоза підземний, електрослюсар черговий та по ремонту обладнання».

Факт навчання позивача в період з 01.09.1996 по 30.03.2000 підтверджується також долученими до матеріалів справи копіями диплому НОМЕР_1 від 30.06.2000 та додатку до диплому кваліфікованого робітника, атестату про повну загальну середню освіту НОМЕР_1 від 30.06.2000, додатку до атестату про повну загальну середню освіту, в яких прізвище, ім`я та по батькові зазначено ОСОБА_1 .

Також, як свідчать матеріали справи та підтверджено даними Єдиного державного реєстру судових рішень, позивачем була подана заява до Павлоградського міськрайонного суду про встановлення факту навчання у професійно-технічному училищі №72 м.Кіровське Донецької області (справа № 185/3471/22).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2022, заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту навчання була задоволена. Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період часу з 01.06.1996 по 30.03.2000 навчався на денній формі навчання у професійно-технічному училищі №72 м.Кіровське Донецької області, та йому був виданий диплом НОМЕР_2 від 30.06.2000 та додаток до диплому, встановленого зразка. Рішенням державної екзаменаційної комісії від 30.03.2000, позивачу присвоєно кваліфікацію машиніст електровоза підземний 4 розряду, електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту обладнання 4 розряду.

Відтак, враховуючи наведене вище, право позивача на зарахування періоду навчання до пільгового стажу є підтвердженим.

Щодо незарахування до стажу періоду роботи позивача з 01.10.2014 по 31.05.2015 - робота у ПАТ «ДТЕК ШАХТА КОМСОМОЛЕЦЬ ДОНБАСУ», оскільки відсутня сплата страхових внесків, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно частини першої статті 16 Закону № 1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058-IV).

Статтею 106 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Частиною першою статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 статті 171).

Працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового та пільгового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачу періоди його роботи.

Виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, а тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу для призначення пенсії періоди роботи позивача з 01.10.2014 по 31.05.2015.

Відповідно до п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що порушене право позивача має бути відновленим шляхом скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.05.2022 №71 із зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зарахувавши до пільгового (підземного) стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах, при призначенні пенсії, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період навчання в ПТУ №72 м. Кіровське з 01.09.1996 по 30.03.2000 та період роботи машиністом електровоза підземним 4-го розряду з повним робочим днем під землею на ПАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» з 01.10.2014 по 31.05.2015.

Посилання скаржника на порушення норм чинного законодавства в частині одночасного визнання протиправним оскаржуваного рішення та його скасування, на думку суду, є незмістовними, оскільки це не протирічить нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишии без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров