Справа № 460/16765/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2022 року м. Рівне №460/16765/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (в т.ч. посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавок премій, тощо за період проходження служби з 15.07.2020 по 23.10.2020 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанові Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017;

- встановити, що грошове забезпечення ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області: посадовий оклад в період з 15.07.2020 по 23.10.2020 становить 6560,00грн в місяць, оклад за спеціальним званням в період з 15.07.2020 по 30.09.2020 становить 1600,00грн місяць, в період з 01.10.2020 по 23.10.2020 становить 1680,00грн в місяць; надбавка з вислугу років в період з 15.07.2020 по 30.09.2020 становить 2860,00грн в місяць, в період 01.10.2020 по 23.10.2020 становить 2880,00грн в місяць; надбавка за особливою проходження служби в період з 15.07.2020 по 30.09.2020 становить 3306,00грн в місяць; період з 01.10.2020 по 23.10.2020 становить 3336,00грн в місяць;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації), Державну фіскальну службу України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації) провести перерахунок грошового забезпечення (в т.ч. посадової окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливе проходження служби, індексації інших основних та додаткових виплат за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 (у 2020 році), шляхом множення на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно і постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління ДФС Донецькій області щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення у 2020 році за: липень в сумі 1309,37грн, за серпень в сумі 2321,80грн, вересень в сумі 2321,80грн, за жовтень в сумі 2064,51грн;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації), Державну фіскальну службу України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації) провести нарахування та виплату грошового забезпечення у 2020 році за липень в сумі 1309,37грн, за серпень в сумі 2321,80грн, за вересень в сумі 2321,80грн, жовтень в сумі 2064,51грн, та стягнути вказані кошти з відповідача на користь позивача;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020: в сумі 27323,24грн за роботу вихідні/святкові дні; в сумі 1644,02 грн за роботу у нічні; в сумі 1757,23грн за роботу нічні у вихідні/святкові, а разом 30724,49грн;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідацїї), Державну фіскальну службу України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації) провести нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020: в сумі 27323,24грн за роботу у вихідні/святкові дні; в сумі 1644,1грн за роботу у нічні; в сумі 1757,23грн за роботу у нічні у вихідні/святкові, а разом 30724,49грн та стягнути вказані кошти з відповідача на користь позивача;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо не компенсації податку з доходів фізичних осіб за липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року в сумі 3593,00грн;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації), Державну фіскальну службу України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації компенсувати податку з доходів фізичних осіб за липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року в сумі 3593,00грн та стягнути вказані кошти відповідача на користь позивача;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення, передбаченого п.1 постанови Кабінету Міністрів України №708 від 05.09.2018 "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведені антитерористичної операції, працівників, які залучаються до здійснення заходів забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також працівників державних і комунальних установ, закладів, організацій, які фінансуються з бюджету і розміщені населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення" в підвищеному розмірі і 50 відсотків за фактичний час перебування в районах проведення такої операції (здійснення таких заходів), а саме: липень (з 15.07.2020), серпень, вересень, жовтень (по 23.10.2020);

- зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації), Державну фіскальну службу України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації) провести перерахунок, нарахувати та виплатити грошове забезпечення передбачене п.1 постанови Кабінету Міністрів України №708 від 05.09.2018 "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведені антитерористичної операції, працівників, які залучаються до здійснення заходів забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також працівників державних комунальних установ, закладів, організацій, які фінансуються з бюджету і розміщені населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення" в підвищеному розмірі на 50 відсотків за фактичний час перебування в районах проведення такої операції (здійснені таких заходів), а саме: липень (з 15.07.2020), серпень, вересень, жовтень (по 23.10.2020) та стягнути вказані кошти з відповідача на користь позивача;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо ненарахування та невиплати винагород з 15.07.2020 по 23.10.2020 в розмірі 55935,48грн та 21387,09грн відповідно до наказів Міністерства оборони України №67 від 10.02.2016 та №340 від 18.09.2020;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації), Державну фіскальну службу України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації) провести нарахування та виплатити з 15.07.2020 по 23.10.2020 в розмірі 55935,48грн та 21387,09грн відповідно до наказів Міністерства оборони України №67 від 10.02.2016 та №340 від 18.09.2020 та стягнути вказані кошти з відповідача на користь позивача;

- стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації), Державної фіскальної служби України (уповноважених осіб з реорганізації/ліквідації) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 24.10.2020 по день ухвалення судового рішення за цим адміністративним позовом в сумі 890,30грн за кожен день та виплатити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 15.07.2020 по 23.10.2020 позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань. У зазначений період Головним управлінням ДФС у Донецькій області йому протиправно не доплачено грошове забезпечення, передбачене п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №708; не виплачено винагороду відповідно до наказів Міністерства оборони України №67 від 10.2.2016 та №340 від 18.09.2020 та грошове забезпечення за роботу у вихідні/святкові дні, у нічний час та за роботу у нічні, вихідні/святкові. Крім того, відповідачем протиправно обраховано посадовий оклад та оклад за спеціальним званням з 15.07.2020 по 23.10.2020 без урахування вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017.

Ухвалою суду від 04.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2022, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачами у встановлений судом строк відзив на позовну заяву подано не було. Враховуючи вимоги ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішив цю справу за наявними в ній матеріалами.

Підготовче засідання 03.02.2022 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді. Ухвалою суду від 11.02.2022 підготовче засідання відкладено на 15.03.2022, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 15.03.2022 підготовче засідання відкладено на 01.04.2022

Ухвалою суду від 21.09.2022 призначено підготовче засідання на 18.10.2022.

Ухвалою від 18.10.2022 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (т.1 - а.с.32).

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в період 15.07.2020 по 22.10.2020 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Рівненській області (т.1 - а.с.37).

Вказані обставини також підтверджуються наказом від 17.08.2020 №56-о "Про оголошення наказу ДФС України №АТО 11-ос/ДСК від 01.07.2020 "Про призначення працівників податкової міліції" (т.1 - а.с.40).

Відповідно до наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 23.07.2020 №180/дск слід вважати таким, що прибули, співробітників Державної фіскальної служби України, до складу сил та засобів, та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань - майора податкової міліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Рівненській області (т.1 - а.с.41).

Згідно з наказом Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 31.10.2020 №275/дск, підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноважений з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Рівненській області слід вважати таким, з 23.10.2020 вибув зі складу сил складу сил та засобів, які приймали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до пункту постійно дислокації (т.1 - а.с.42).

Вказані вище обставини підтверджуються також довідкою Державної фіскальної служби України від 15.04.2021 №120/08-02-21 (т.1 - а.с.43).

27.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ГУ ДФС у Донецькій області з заявою про перерахунок грошового забезпечення (т.1 - а.а.с.50-51).

31.05.2021 Головне управління ГУ ДФС у Донецькій області повідомило позивачу про відмову в проведенні перерахунку грошового забезпечення (т.1 - а.а.с.52-53).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спіним правовідносинам, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.357.1 ст.357 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на дату звільнення позивача), форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Виплата грошового забезпечення працівникам податкової міліції України, регламентується постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 (далі - Постанова №704) та Порядком виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №616 від 17.07.2018 (далі - Порядок №616).

Постановою №704, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Постановою №704, серед іншого, затверджено схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м.Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10.

Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 18.02.2020 (яка набрала чинності 24.02.2018; далі - Постанова №103) до Постанови №704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Таким чином, внесеними Постановою №103 до п.4 Постанови №704 змінами встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводитися, виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018. Постанова суду набрала законної сили 29.01.2020.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, в силу приписів ч.2 ст.265 КАС України п.6 Постанови №103 та зміни до п.4 Постанови №704 втратили чинність з 29.01.2020.

Відтак, з 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, діє редакція п.4 Постанови №704, яка діяла до внесення зазначених змін: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14".

01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.12.2020 у справі №240/4946/18 викладено висновок щодо застосування норм права, а саме: зазначено, що за змістом пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, являється розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

З листа Головного управління ГУ ДФС у Донецькій області від 31.05.2021 №4032/10/05-97-09 (т.1 - а.а.с.52-53) вбачається, що відповідач не заперечує, що розмір окладу за посадою та окладу за військовим (спеціальним) званням позивача у 2020 році визначався, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2018.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №2246-VIII від 07.12.2017 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" №294-IX від 14.11.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2018 та 2020 рік встановлено у розмірі 1762грн та 2102грн відповідно.

Визначення тарифного коефіцієнту не є спірним у цій справі.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач, застосовуючи при обчисленні грошового забезпечення позивача з 15.07.2020 таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, діяв протиправно, а тому для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Постановою №704 та з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд зазначає, що позовна вимога про встановлення грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови №704 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області: посадовий оклад в період з 15.07.2020 по 23.10.2020 становить 6560,00грн в місяці оклад за спеціальним званням в період з 15.07.2020 по 30.09.2020 становить 1600,00грн місяць, в період з 01.10.2020 по 23.10.2020 становить 1680,00грн в місяць; надбавка з вислугу років в період з 15.07.2020 по 30.09.2020 становить 2860,00грн в місяць, в період 01.10.2020 по 23.10.2020 становить 2880,00грн в місяць; надбавка за особливою проходження служби в період з 15.07.2020 по 30.09.2020 становить 3306,00грн в місяць; період з 01.10.2020 по 23.10.2020 становить 3336,00грн в місяць належить до дискреційних повноважень відповідача - Головного управління ДФС у Донецькій області та відповідно до задоволення не підлягає.

Щодо позовних вимог про перерахунок та виплату грошового забезпечення з врахуванням роботи у вихідні/святкові, за роботу у нічний час та за роботу у нічні вихідні/святкові, суд зазначає таке.

Згідно із ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 48 Конституції України передбачено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Суд зазначає, що це право безпосередньо реалізується шляхом гарантування своєчасної та повної виплати заробітної плати (грошового забезпечення).

Пунктом 352.1 статті 352 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що на службу до податкової міліції приймаються на контрактній основі громадяни України, які мають відповідну освіту, здатні за своїми особистими, діловими, моральними якостями та станом здоров`я виконувати обов`язки відповідно до покладених на податкову міліцію завдань.

Особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (п.353.1 ст.353 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 356 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, зокрема, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

За приписами п.357.1 ст.357 ПК України, форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" від 30.10.1998 №1716 установлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114) .

Відповідно до п.10 Положення №114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством (п.12 Положення №114).

Згідно з абз.абз.1, 4 п.21 Положення №114, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Поряд з цим, КЗпП України окремо врегульовує особливості оплати праці у вихідні дні, святкові та неробочі дні, в понадурочний час та у нічний час.

Так, за правилами ч.ч.1, 2 ст.72 КЗпП України, робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Статтею 73 КЗпП України передбачено, що робота у зазначені дні (тобто, святкові і неробочі дні) компенсується відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Згідно із ст.106 КЗпП України, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Відповідно до ст.107 КЗпП України, робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму. Оплати у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Частиною 1 статті 108 КЗпП України, визначено, що робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 мав позивний "Тоха" (т.1 - а.а.с.55-89).

У ході розгляду справи судом також встановлено, що у період з 15.07.2020 по 23.12.2020 позивач був залучений до роботи у святкові (неробочі) дні та у нічний час. Вказані обставини підтверджуються графіками чергування особового складу КПВВ "Мар`їнка" на липень - жовтень 2020 року (т.1 - а.а.с.177-185).

При цьому, вказані обставини відповідач не заперечив та не спростував, проте за роботу в зазначені дні позивачу не була здійснена оплата праці відповідно до чинного законодавства (не надана грошова компенсація у подвійному розмірі або ж інший день відпочинку з оплатою роботи у вихідний день в одинарному розмірі, як і не оплачена робота у нічний час у підвищеному розмірі).

Також, відповідач не спростував доводів позивача про те, що він був залучений до роботи в нічний час в інші дні та те, що вказана робота не була оплачена у підвищеному розмірі.

Отже, відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення у підвищеному розмірі за роботу у святкові (неробочі) дні та у нічний час.

Водночас, суд позбавлений можливості перевірити достовірність зробленого позивачем в позовній заяві розрахунку щодо суми як недоплаченого грошового забезпечення, так і кількості годин, відпрацьованих у вихідні, святкові і неробочі дні, в тій частині нічні години.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області провести нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з врахуванням служби останнього у святкові (неробочі) дні, у нічний час та у нічний час у святкові (неробочі) дні.

Проте, визначення конкретних сум, що підлягають до виплати позивачу належить до повноважень Головного управління ДФС у Донецькій області, тому позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України провести нарахування та виплату грошового забезпечення у 2020 році за липень в сумі 1309,37грн, за серпень в сумі 2321,80грн, за вересень в сумі 2321,80грн, жовтень в сумі 2064,51грн та провести нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020: в сумі 27323,24грн за роботу у вихідні/святкові дні, в сумі 1644,1грн за роботу у нічні, в сумі 1757,23грн за роботу у нічні у вихідні/святкові, а разом 30724,49грн та стягнути вказані кошти з відповідача на користь позивача до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Донецькій області щодо некомпенсації податку з доходів фізичних осіб за липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року та зобов`язання провести таку компенсацію, суд зазначає таке.

Умови та порядок сплати податку на доходи фізичних осіб врегульовано Розділом IV ПК України.

Як визначено п.164.6 ст.164 ПК України, під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п.167.1 ст. 167 ПК України).

У свою чергу, згідно з пп.165.1.10 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, зокрема, сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (надалі по тесту також - грошова компенсація) визначається положеннями Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).

Відповідно до п.2 Порядку №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (п.3 Порядку №44).

Відповідно до п.4 Порядку №44, виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Згідно з п.5 Порядку №44, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до п.168.5 ст.168 ПК України, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи рядового і начальницького складу органів податкової міліції включені до переліку відповідної категорії громадян, яким суми податку на доходи фізичних осіб, що утримувалися з їх грошового забезпечення, спрямовуються на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у липні 2020 року позивачу нараховано податок з доходів в сумі 1538,38грн, компенсація сум податку становить 927,69грн, різниця - 610,69грн; у серпні 2020 року позивачу нараховано податок з доходів в сумі 2755грн, компенсація сум податку становить 1958,00грн (1641,00грн у серпні та 317,00грн у вересні), різниця - 797,00грн; у вересні 2020 року позивачу нараховано податок з доходів в сумі 3279,00грн, компенсація сум податку становить 2201,00грн, різниця - 1078грн; у жовтні 2020 року позивачу нараховано податок з доходів в сумі 2378,60грн, компенсація сум податку становить 1588,29грн, різниця - 790,31грн.

Таким чином, загальна сума не виплаченої позивачу компенсації податку з доходів фізичних осіб за липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року становить 3276,00грн.

Вказані обставини підтверджуються розрахунковими листами за липень, серпень, вересень 2020 року та грошовим атестатом №228 (т.1 - а.с.46-47).

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до обрахунку сум невиплаченої компенсації податку з доходів фізичних осіб наведеного позивачем у позовній заяві (т.1 - а.а.с.16-17) позивачем не взято до уваги, що у вересні 2020 року позивачу проведено перерахунок компенсації сум податку за серпень 2020 року та доплачено компенсацію сум податку в сумі 317,00грн.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення, передбаченого п.1 постанови Кабінету Міністрів України №708 від 05.09.2018 "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведені антитерористичної операції, працівників, які залучаються до здійснення заходів забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також працівників державних і комунальних установ, закладів, організацій, які фінансуються з бюджету і розміщені населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення" в підвищеному розмірі і 50 відсотків за фактичний час перебування в районах проведення такої операції (здійснення таких заходів), а саме: липень (з 15.07.2020), серпень, вересень, жовтень (по 23.10.2020) та зобов`язання провести відповідний перерахунок, суд зазначає наступне.

Особливості проходження служби в податковій міліції у спірний період визначалися статтею 353 ПК України.

Так, пунктом 353.1. статті 353 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Отже, працівники податкової міліції проходять службу у складі підрозділів ДФС, яка, ураховуючи завдання та функції податкової міліції, має особливий характер, а статус таких осіб прирівнюється до статусу осіб, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ України. Порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу врегульовано спеціальним законодавством, яке покладає на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки та відповідальність.

Норми, що регулюють суспільні відносини у сфері проходження служби особами рядового і начальницького складу, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це компенсується наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

З метою забезпечення достатніх та належних матеріальних умов для життя та відпочинку осіб рядового та начальницького складу; комплектування якісного особового складу; диференціацію умов і характеру праці; стимулювання праці; компенсування фізичних та інтелектуальних затрат держава гарантує особам рядового та начальницького складу достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення шляхом прийняття спеціальних нормативно-правових актів, які встановлюють структуру грошового і речового забезпечення за нормами, встановленими законодавством, осіб рядового та начальницького складу в обсязі, яке відповідає умовам такої служби.

Пунктом 357.1 статті 357 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови оплати праці працівників начальницького складу податкової міліції у спірному періоді визначалися Постановою №704, відповідно до п.2 якої грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Посадові оклади особам начальницького складу податкової міліції встановлюються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатками 9-11 до Постанови №704.

Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, а також форма та порядок видачі грошових атестатів визначений Порядком виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 № 616, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.08.2018 за №928/32380 (далі - Порядок №616).

Кабінет Міністрів України може запроваджувати особливості оплати праці осіб рядового та начальницького складу в залежності від особливостей проходження служби.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 №24 були визначені особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій, яка передбачала виплату винагороди у відсотках місячного грошового забезпечення.

Ця постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України 20.01.2016 №18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських", яка у спірному періоді регулювала особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу у зв`язку із участю у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду.

При цьому, постанова Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №708 "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, працівників, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також працівників державних і комунальних установ, закладів, організацій, які фінансуються з бюджету і розміщені в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення" (далі - Постанова №708), якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, установлює механізм підвищення заробітної плати категорії працівників, які перебувають у трудових відносинах із установами, закладами та організаціями, що фінансуються з державного бюджету.

Метою підвищення Постановою №708 заробітної плати є додаткове матеріальне стимулювання державою працівників бюджетної сфери, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення або, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в умовах із підвищеною небезпекою, та не мають відповідного обсягу матеріального та грошового забезпечення, які держава надає військовослужбовцям чи особам рядового та начальницького складу з огляду на особливості проходження служби цією категорією громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України №468 від 05.06.2019 розширено сферу дії цієї постанови шляхом внесення змін до Постанови №708 та поширено її дію на працівників державних і комунальних установ, закладів, організацій, які фінансуються з бюджету і розміщені в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Постанова №708 не регулює питання нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, яке є предметом регулювання спеціальних нормативних актів.

Висновки аналогічного характеру викладено в постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 460/6/21, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом при прийняті даного рішення.

Таким чином, вказані позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління ДФС Донецькій області щодо ненарахування та невиплати винагород з 15.07.2020 по 23.10.2020 в розмірі 55935,48грн та 21387,09грн відповідно до наказів Міністерства оборони України №67 від 10.02.2016 та №340 від 18.09.2020, суд зазначає таке.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" від 30.10.1998 №1716 (далі - Постанова №1716), особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення №114).

Відповідно до абз.2 п.3 Постанови №1716, виплата окладів за спеціальним званням, інших видів матеріального забезпечення здійснюється у порядку та розмірах, установлених законодавством для працівників податкової міліції.

Вимогами п.п.2, 3 Постанови №704 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: 1) установлювати, зокрема, надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, який також встановлює форму та порядок видачі грошових атестатів, визначений Порядком №616.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку №616, грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Вимогами п.1 розділу II Порядку № 616 встановлено, що посадові оклади особам начальницького складу податкової міліції встановлюються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатками 9-11 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та визначених у штатних розписах відповідних органів ДФС, з дня призначення на відповідну посаду.

За змістом пункту 2 розділу IV Порядку №616, надбавка за особливості проходження служби виплачується особам начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) з дня її встановлення.

Керівник ДФС та керівники її територіальних органів у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідних органів, мають право встановлювати надбавку за особливості проходження служби у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Аналізуючи викладені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що умови оплати праці працівників податкової міліції врегульовані спеціальним законодавством, а саме: Постановою №704, Порядком №616, які встановлюють структуру грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу податкової міліції, відповідно до яких особам, які проходять службу в податковій міліції виплачуться грошове забезпечення, що складається з 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у межах бюджетних призначень.

Пунктом 1 вказаної Постанови в редакції постанови Кабінету Міністрів №741 від 29.07.2020 установлено, що за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується винагорода в порядку, визначеному керівниками відповідних державних органів за:

безпосередню участь в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду, - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у межах бюджетних призначень пропорційно часу участі в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду;

створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - в розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів.

Наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за № 283/28413 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України №340 від 18.09.2020) затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Інструкція №67).

Зазначений наказ прийнято відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських", з метою впорядкування виплати винагороди військовослужбовцям в особливий період та під час проведення антитерористичної операції, дотримання принципів соціальної справедливості в реалізації права кожного військовослужбовця незалежно від військового звання та займаної посади на матеріальне стимулювання за виконання завдань, пов`язаних з підвищеним ризиком для життя, відповідно до їх складності та тривалості, припинення випадків невиправданих виплат особовому складу, який перебуває у районі проведення антитерористичної операції і виконує завдання небойового характеру.

Згідно з п.1 розділу І Інструкції №67, ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (далі - заходи ЗНБО) чи в антитерористичній операції (далі - АТО), інших заходах в умовах особливого періоду.

Пункт 3 розділу І даної Інструкції визначає, що виплата винагороди військовослужбовцям здійснюється за місцем проходження служби на підставі наказів командирів органів військового управління та військових частин. Командирам військових частин - на підставі наказів вищих командирів (начальників, керівників).

Розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у граничних розмірах на місяць визначено у додатку 1 до цієї Інструкції. Розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду. Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (п.1, 2 розділу ІІ Інструкції №67).

Пунктами 4-5 розділу ІІ Інструкції №67 передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО чи в АТО, якщо вони одночасно: залучені до проведення заходів ЗНБО чи в АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу операції ОС чи штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України); перебувають у районі проведення заходів ЗНБО чи АТО.

Підтвердженням залучення до участі в заходах ЗНБО чи в АТО є витяг із наказу органу військового управління (штабу операції ОС чи штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання) про включення військовослужбовця до складу (виключення зі складу) сил та засобів, що беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО чи в АТО (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України, які ведуть оперативну (військову, спеціальну) розвідку на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) та не перебувають у підпорядкуванні керівництва штабу операції ОС чи штабу АТО, облік яких здійснюється окремо).

Аналогічного змісту пункти вміщені до Порядку виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 №340 (далі - Порядок №340), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.09.2020 за №923/35206.

З системного аналізу наведених вище норм законодавства, чинного в період існування спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що Інструкція №67 та Порядок №340 врегульовують порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь саме таких військовослужбовців у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, що виплачується за місцем проходження служби на підставі наказів командирів органів військового управління та військових частин.

Поряд з цим, як передбачено статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, дія цього Закону поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Тобто, законом розмежовуються поняття військовослужбовців Збройних Сил України та працівників інших утворених відповідно до законів України військових формувань правоохоронних органів спеціального призначення та інших органів.

Зі змісту листа Державної фіскальної служби України від 15.04.2021 №120/08-02-21 вбачається, що ОСОБА_1 належить до учасників бойових дій, як особа рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи (т.1 - а.с.43).

Таким чином, ОСОБА_1 з 15.07.2020 по 22.10.2020 перебував на службі, а не на військовій службі, в органах Державної фіскальної служби України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не застосовував під час оплати праці позивача положення Інструкції №67 та Порядку №340, які передбачають виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь саме таких військовослужбовців у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, оскільки позивач у зазначений період військову службу не проходив та права на отримання додаткових виплат як військовослужбовець не має.

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то такі є передчасним, оскільки відповідач ще не здійснив перерахунок грошового забезпечення позивача з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст.55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Таким чином, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення у майбутньому.

Отже, зазначена вимога є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки відповідачем перерахунок та виплату грошового забезпечення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, ще не проведено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в частині задоволених позовних вимог до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 серпня 2017 року та з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з врахуванням служби у святкові (неробочі) дні, у нічний час та у нічний час у святкові (неробочі) дні

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 15.07.2020 по 23.10.2020 з врахуванням служби останнього у святкові (неробочі) дні, у нічний час та у нічний час у святкові (неробочі) дні.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області щодо непроведення компенсації ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб за липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року в сумі 3276,00грн.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію податку з доходів фізичних осіб за липень, серпень, вересень, жовтень 2020 року в сумі 3276,00грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Головне управління ДФС у Донецькій області (вул.130-ї Таганрозької Дивізії, буд.114, м.Маріуполь, Донецька область, 87526; ідентифікаційний код юридичної особи 39406028).

Відповідач-2: Державна фіскальна служба України (Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053; ідентифікаційний код юридичної особи 39292197).

Рішення складено 30 грудня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар