Справа № 560/119/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/119/23
УХВАЛА
іменем України

05 січня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Козачок І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.07.2022 на виконання рішення суду у справі №560/1188/22 йому виплачено кошти в сумі 8 508 грн. - індексація грошового забезпечення. 21.12.2022 на виконання рішення суду по справі № 560/8034/22 виплачено кошти в сумі 57492, 06 грн. - перерахована індексація з урахуванням базового місяця. Така тривала невиплата індексації сталась з вини відповідача, тому позивач вважає, що має право на компенсацію, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Пунктом 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи немає підстав для повернення позовної заяви.

Частиною 4 статті 169 КАС України визначено підстави повернення позовної заяви позивачеві. Пунктом 4 цієї статті передбачено, що позовна заява повертається у випадку, якщо позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору.

Так, позивач просить зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації.

Порядок та особливості здійснення компенсації втрати частини доходів врегульовано приписами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-III.

Згідно зі ст. 7 Закону відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Аналогічну норму містить пункт 8 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 №159.

У постанові від 11 грудня 2020 року у справі №200/10820/19-а щодо аналогічних правовідносин Верховний Суд вказав, що з огляду на те, що у цій справі позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті компенсації, право позивача ще не було порушене суб`єктом владних повноважень, тому звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Застосовуючи зазначений правовий висновок, а також маючи на меті його уточнити, Верховний Суд у постановах від 09 червня 2021 по справі №240/186/20 та від 17 листопада 2021 по справі №460/4188/20 вказав, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання в судовому порядку виплатити компенсацію.

Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати саме з моментом отримання повідомлення - відповіді про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення щодо відмови у виплаті компенсації та зобов`язання її виплатити. Відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання компенсації та зумовлює виникнення у неї права на судовий захист у формі звернення з позовом до адміністративного суду.

У постанові від 04 травня 2022 по справі № 200/14472/19-а щодо аналогічних правовідносин Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цієї позиції.

Вказану правову позицію Верховного Суду суд враховує відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України. Також до спірних правовідносин суд вважає необхідним застосувати саме останню правову позицію Верховного Суду, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, згідно з яким суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, законодавцем передбачене обов`язкове досудове врегулювання спору у правовідносинах щодо виплати компенсації втрати частини доходів шляхом подання заяви до уповноваженого органу, причому виключно відмову останнього за наслідком розгляду такого звернення особа може оскаржити у судовому порядку.

Встановлено, що позивач до позову не надає будь - які докази звернення до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Позивач зазначає, що звернення до відповідача відбулось у телефонному режимі та була надана відмова, однак зазначені обставини, як і факт недоплати коштів, неможливо підтвердити об`єктивно на підставі наданих ним документів, зокрема і у випадку, якщо відповідач їх у подальшому заперечуватиме. Таким чином, суд буде позбавлений будь-якої можливості перевірити обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для зобов`язання відповідача вчиняти дії.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог КАС України до позову позивач зобов`язаний надати докази порушення свого права, що б давало суду підстави у подальшому визнати це право порушеним та застосувати відповідні способи захисту.

При цьому, покликання на позицію Конституційного Суду щодо відсутності обов`язку досудового врегулювання справи у даному випадку є необґрунтованим, позаяк у матеріалах позову взагалі відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, на які посилається позивач.

Таким чином, наявні підстави для повернення позовної заяви.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяІ.С. Козачок