Справа № 500/4045/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4045/22

04 січня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправним і скасувати рішення №74 від 26.10.2022 про відмову у перерахунку пенсії - переведенні з пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 03.08.1987 по 05.11.2013 на посадах в Бучацькому райвиконкомі, Тернопільському міськвиконкомі, Тернопільській міській адміністрації, виконавчому комітеті Тернопільської міської ради народних депутатів, Тернопільської міської ради до стажу державної служби та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 21.10.2022, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, наданих Тернопільською міською радою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. 21.10.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про перехід з пенсії за віком згідно із Законом №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом №3723-XII. 02.11.2022 отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії №74 від 26.10.2022.

У рішенні вказано, що відповідно до наданих документів стаж ОСОБА_1 відповідно до Закону №3723-XII склав 8 років 11 місяців 16 днів. Довідки про заробітну плату, надані ОСОБА_1 , від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, видані Тернопільською міською радою, не можуть бути прийняті для розгляду, так як в них зазначена заробітна плата працівників органів місцевого самоврядування, які не віднесено до посад державної служби.

Позивач вважає таке рішення про відмову у перерахунку пенсії протиправним і таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, та вказує на дотримання усіх умов, передбачених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ, а саме: наявність у неї необхідного віку, страхового стажу, стажу служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що у сукупності дає право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ (вік 62 роки, страховий стаж 31 рік 6 місяців 29 днів та стаж служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, 26 років 3 місяці 3 дні). Крім того, зазначає, що є підстави для здійснення нарахування (перерахунку) та виплати пенсії відповідно до Закону №3723-XII з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, наданих Тернопільською міською радою.

З наведених підстав звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надано відповідачам строк для подання відзиву на позов.

29.11.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами та вказує, що 21.10.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.10.2022 №74 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, про що позивача повідомлено листом Головного управління в Тернопільській області №1900-0214-8/32573 від 02.11.2022.

Представник Головного управління в Тернопільській області вказує, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII). Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

При цьому аналіз наданих позивачем документів щодо переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII показав, що після 04.07.2001 ОСОБА_1 працювала в органах місцевого самоврядування, набула статусу посадової особи місцевого самоврядування, їй було присвоєно відповідний ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищезазначене, період перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не зараховується до стажу державної служби.

З урахуванням зазначеного позивачу відмовлено в переході на пенсію за віком згідно Закону №3723-ХІІ, оскільки станом на 01.05.2016 її стаж на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, складає 08 років 11 місяців 16 днів, що не дає права на вказану пенсію.

Крім того, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, видані Тернопільською міською радою, не можуть братися до уваги, оскільки зазначена в них заробітна плата працівників органів місцевого самоврядування, які не віднесено до посад державної служби та не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 №622.

З огляду на вказане просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.39-42).

Також на вимогу ухвали суду від 14.11.2022 про відкриття провадження у справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано копії матеріалів пенсійної справи позивача (а.с.48-63).

Ухвалою суду від 06.12.2022 постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 21.12.2022 та витребувано додаткові докази у відповідачів.

16.12.2022 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшли додаткові пояснення, у яких вказано, що ОСОБА_1 з 17.07.1992 по 05.11.2013 працювала в Тернопільській міській раді. За період роботи з 28.04.1994 по 31.07.2001 позивачу встановлювались надбавки за ранг державного службовця, впродовж періоду роботи після 01.08.2001 - за ранг посадової особи місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 згідно наданих документів до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зараховано період роботи з 18.07.1992 по 03.07.2001 в Тернопільській міській раді, що становить 8 років 11 місяців 16 днів.

Для зарахування періоду роботи з 04.07.2001 по 21.04.2011 в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби немає підстав. Одночасно звернуто увагу, що за період роботи ОСОБА_1 з 22.04.2011 по 05.11.2013 в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

Також до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» не зараховано період роботи у Бучацькому райвиконкомі з 03.08.1987 по 04.10.1988, оскільки документально не підтверджено, що посада юрисконсульта райвиконкому належить до категорії посад спеціалістів.

У разі зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» періодів роботи з 03.08.1987 по 04.10.1988 та з 04.07.2001 по 21.04.2011 стаж роботи позивачки па посадах, віднесених до категорій посад державної служби становив би 19 років 11 місяців 07 днів.

З урахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.71-72).

Ухвалою суду від 21.12.2022, постановленою у судовому засіданні, без виходу суду до нарадчої кімнати, оголошено перерву у судовому засіданні до 10.00 год 04.01.2023 та витребувано додаткові докази.

27.12.2022 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено, що ОСОБА_1 має вік 62 роки, її страховий стаж складає 31 рік 6 місяців 29 днів, стаж служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців - 26 років 3 місяці 3 дні.

До стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу», відповідачем не зараховано: період роботи на посаді юрисконсульта у Бучацькому райвиконкомі з 03.08.1987 по 04.10.1988; період роботи на посаді юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому з 04.10.1988 по 17.07.1992; періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 21.04.2011 та 22.04.2011 по 05.11.2013.

Крім цього, за період роботи ОСОБА_1 з 22.04.2011 по 05.11.2013 в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

З такими твердженнями Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області представник позивача не погоджується з таких підстав.

Згідно пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До 01.05.2016 при обчисленні стажу державної служби необхідно керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Представник позивача стверджує, що період роботи у Бучацькому райвиконкомі з 03.08.1987 по 04.10.1988 на посаді юрисконсульта райвиконкому зараховується до стажу державної служби відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №283 та абзацу 6 Додатку до Порядку №283 (до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах).

Крім цього, представник позивача не погоджується з твердженнями відповідача про те, що вказаний період роботи не зарахований позивачу, оскільки документально не підтверджено, що посада юрисконсульта райвиконкому належить до категорії посад спеціалістів. Вказує, що Постановою Ради Міністрів УРСР від 28.08.1972 №405 було затверджено Положення про юридичний відділ /бюро/, головного /старшого/ юрисконсульта, юрисконсульта виконавчого комітету Ради депутатів трудящих. Зі змісту якого вбачається, що для проведення правової роботи у виконавчому комітеті обласної, міської, районної Ради депутатів трудящих в залежності від обсягу, характеру і складності роботи створюється, як правило, як самостійний структурний підрозділ юридичний відділ /бюро/ або вводяться посади головного юрисконсульта, старшого юрисконсульта, юрисконсульта.

Період роботи на посаді юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому з 04.10.1988 по 17.07.1992 зараховується до стажу державної служби відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №283 та абзацу 6 Додатку до Порядку №283.

Період роботи на посадах юрисконсульта, заступника завідуючого відділом, завідувача відділом в Тернопільській міській адміністрації, виконавчому комітеті Тернопільської міської ради народних депутатів з 17.07.1992 по 03.07.2001 зараховується до стажу державної служби відповідно до абзацу 2, абзацу 4 пункту 2 Порядку №283 та абзацу 6 Додатку до Порядку №283.

Період роботи на посадах начальника відділу, начальника управління у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради з 04.07.2001 по 21.04.2011 зараховується до стажу державної служби відповідно до абзацу 13 пункту 2 Порядку №283 (до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування»).

Період роботи на посадах начальника управління, начальника відділу у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради з 22.04.2011 по 05.11.2013 зараховується до стажу державної служби відповідно до абзацу 1 та абзацу 2 пункту 3 Порядку №283, відповідно до яких до стажу державної служби включається також: період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, а у виняткових випадках, якщо за медичними показаннями дитині потрібний домашній догляд, - період додаткової відпусти без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною віку шести років.

У зазначений період ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується розпорядженнями міського голови від 15.08.2011 №676-к та від 03.01.2013 №07. Відповідно до частини сьомої статті 179 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 18 Закону України «Про відпустки» у відпустці по догляду за дитиною можуть перебувати батько, дідусь, бабуся дитини.

Таким чином, на переконання представника позивача, ОСОБА_1 має передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж, стаж служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а саме вік 62 роки та страховий стаж 31 рік 6 місяців 29 днів та стаж служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців 26 років 3 місяці 3 дні.

При цьому при вирішенні питання про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ відповідачі повинні здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 21.10.2022, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, наданих Тернопільською міською радою (а.с.90-92).

У судовому засідання 21.12.2022 позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовні заяві. Зокрема, представник позивача вказала на дотримання ОСОБА_1 усіх умов, передбачених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ, необхідних для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ (вік 62 роки, страховий стаж 31 рік 6 місяців 29 днів та стаж служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, 26 років 3 місяці 3 дні). Також зазначила, що є підстави для здійснення нарахування (перерахунку) та виплати пенсії позивача відповідно до Закону №3723-XII з урахуванням довідок про складові заробітної плати, наданих Тернопільською міською радою. Просила позов задовольнити повністю.

До судового засідання 04.01.2023 позивач та представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подали заяви про розгляд справи за їх відсутності у порядку письмового провадження.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14.11.2022 та копія позовної заяви з додатками були доставлені в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як і копія ухвали про призначення судового засідання та судові повістки у справі.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на такі обставини, та враховуючи положення статей 194, 205 КАС України, суд продовжив 04.01.2023 розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача у судовому засіданні 21.12.2022, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 26.04.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Позивач 21.10.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ (а.с.55). До заяви ОСОБА_1 , серед іншого, додала довідки про складові заробітної плати від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, видані Тернопільською міською радою, про свідчить розписка-повідомлення (а.с.16, 56).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.10.2022 №74 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ.

У рішенні вказано, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Відповідно до наданих документів стаж ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про державну службу" склав 8 років 11 місяців 16 днів. Довідки про заробітну плату, надані ОСОБА_1 , від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, видані Тернопільською міською радою, не можуть бути прийняті для розгляду, оскільки зазначена в них заробітна плата працівників органів місцевого самоврядування, які не віднесено до посад державної служби (а.с.18-19, 63).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0214-8/32573 від 02.11.2022 (а.с.17).

Не погодившись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Щодо обчислення стажу державної служби, то пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Статтею 46 Закону №889-VII визначені особливості стажу державної служби, у пункті 4 частини другої якої зазначено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Предметом спору у цій справі є оцінка обставин щодо: наявності у позивача стажу роботи на державній службі, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ; правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на підставі Закону №3723-ХІІ.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 03.08.1987 по 05.11.2013 працювала на різних посадах в органах виконавчої влади, місцевого самоврядування, з прийняттям присяги державного службовця, присяги посадової особи місцевого самоврядування, присвоєнням рангів державного службовця:

з 03.08.1987 по 04.10.1988 на посаді юрисконсульта Бучацького райвиконкому,

з 04.10.1988 по 17.07.1992 на посаді юрисконсульта відділу обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому,

з 17.07.1992 по 04.09.1992 на посаді юрисконсульта I категорії квартирного відділу Тернопільської міської адміністрації;

з 04.09.1992 по 27.12.1994 на посаді заступника завідуючого квартирним відділом Тернопільської міської адміністрації,

з 27.12.1994 по 17.06.1998 на посаді заступника завідуючого відділом квартирного обліку виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів,

з 17.06.1998 по 05.11.2013 на посадах завідувача відділом (в подальшому начальника відділу) квартирного обліку виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів, начальника управління квартирного обліку та нерухомого майна виконавчого комітету Тернопільської міської ради, начальника відділу з охорони праці Тернопільської міської ради (а.с.25-27).

З наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області додаткових пояснень вбачається, що ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зараховано період роботи з 18.07.1992 по 03.07.2001 в Тернопільській міській раді, що становить 8 років 11 місяців 16 днів.

Водночас позивачу до стажу державної служби не зараховано:

період роботи на посаді юрисконсульта у Бучацькому райвиконкомі з 03.08.1987 по 04.10.1988;

період роботи на посаді юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому з 04.10.1988 по 17.07.1992;

періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 21.04.2011 та з 22.04.2011 по 05.11.2013.

Визначаючись щодо зарахування вказаних спірних періодів роботи до стажу державної служби суд враховує таке.

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

За нормами пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема:

на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком (у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів),

на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Додатком до цього Порядку визначений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. До цього переліку включені, серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Відтак з огляду на вказані правові норми період роботи у Бучацькому райвиконкомі з 03.08.1987 по 04.10.1988 на посаді юрисконсульта підлягає зарахуванню до стажу державної служби. При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що вказаний період роботи не зарахований позивачу, оскільки документально не підтверджено, що посада юрисконсульта райвиконкому належить до категорії посад спеціалістів. Так, постановою Ради Міністрів УРСР від 28.08.1972 №405 затверджено Положення про юридичний відділ /бюро/, головного /старшого/ юрисконсульта, юрисконсульта виконавчого комітету Ради депутатів трудящих, зі змісту якого вбачається, що для проведення правової роботи у виконавчому комітеті обласної, міської, районної Ради депутатів трудящих в залежності від обсягу, характеру і складності роботи створюється, як правило, як самостійний структурний підрозділ юридичний відділ /бюро/ або вводяться посади головного юрисконсульта, старшого юрисконсульта, юрисконсульта. Таким чином, серед посад спеціалістів у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих була передбачена така посада, як юрисконсульт.

Також підлягає зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи позивача на посаді юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому з 04.10.1988 по 17.07.1992 відповідно до вищевказаних норм пункту 2 Порядку №283 та Додатку до нього.

Що стосується періодів роботи позивача на посадах у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради з 04.07.2001 по 21.04.2011, то відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 за результатом розгляду справи №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зараховується до стажу державної служби.

З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними, а тому періоди роботи ОСОБА_1 з 04.07.2001 по 21.04.2011 на посадах у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Як встановлено судом, у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 міститься запис №21 від 21.04.2011 про звільнення з посади начальника управління квартирного обліку та нерухомого майна виконавчого комітету Тернопільської міської ради у зв`язку з реорганізацією виконавчих органів ради та скороченням посади (а.с.27).

Разом з тим, відповідно до розпорядження міського голови від 15.08.2011 №676-к втратило чинність розпорядження міського голови від 21.04.2011 №388-К «Про звільнення» та надано ОСОБА_1 відпустку по догляду за внуком з 21.04.2011 (а.с.82).

З 02.01.2013 позивача переведено на посаду начальника відділу з охорони праці Тернопільської міської ради відповідно до розпорядження міського голови від 28.12.2012 №656-к (а.с.83), про що зроблено запис №24 у її трудовій книжці (а.с.27).

Згідно з розпорядженням міського голови від 03.01.2013 №07 ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 02.01.2013 по 05.11.2013 (а.с.84).

Отже, у період з 22.04.2011 по 05.11.2013 ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною (внуком). Відтак в індивідуальних відомостях про застраховану особу дійсно відсутні відомості про нарахування позивачу заробітної плати у цей період та про сплату страхових внесків (а.с.61 зворот).

Однак вказаний період роботи з 22.04.2011 по 05.11.2013 на посадах начальника управління, начальника відділу у Тернопільській міській раді підлягає зарахуванню ОСОБА_1 до стажу державної служби відповідно до пункту 3 Порядку №283, з якого слідує, що до стажу державної служби включається також: період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, а у виняткових випадках, якщо за медичними показаннями дитині потрібний домашній догляд, - період додаткової відпусти без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною віку шести років.

Як зазначено вище, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Судом встановлено, що органами Пенсійного фонду позивачу зараховано період роботи з 18.07.1992 по 03.07.2001 до стажу державної служби, що становить 8 років 11 місяців 16 днів. Також у своїх додаткових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вказує, що у разі зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» періодів роботи з 03.08.1987 по 04.10.1988 та з 04.07.2001 по 21.04.2011 стаж роботи позивача па посадах, віднесених до категорій посад державної служби, становив би 19 років 11 місяців 07 днів (а.с.72 зворот). Однак суд прийшов до обґрунтованого переконання, що зарахуванню до стажу державної служби підлягають періоди роботи ОСОБА_1

з 03.08.1987 по 17.07.1992 на посадах юрисконсульта у Бучацькому райвиконкомі, юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому;

з 04.07.2001 по 05.11.2013 на посадах у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, Тернопільській міській раді,

що у сукупності із вже зарахованими органами Пенсійного фонду періодами становитиме більше 25 років.

Таким чином, позивач станом на 01.05.2016 має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №74 від 26.10.2022 про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині належить задовольнити частково, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1

з 03.08.1987 по 04.10.1988 на посаді юрисконсульта у Бучацькому райвиконкомі,

з 04.10.1988 по 17.07.1992 на посаді юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому;

з 04.07.2001 по 05.11.2013 на посадах у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, Тернопільській міській раді.

Інші періоди, про які просить позивач у позові, вже зараховані до стажу державної служби ОСОБА_1 , а саме: з 18.07.1992 по 03.07.2001 в Тернопільській міській раді, що становить 8 років 11 місяців 16 днів. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Також позивач ставить вимогу про зобов`язання відповідача провести нарахування (перерахунок) її пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати.

Що стосується нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати, то з цього приводу суд зазначає, що порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Пунктом 4 вказаного Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь- які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 19.10.2022 №223/5 на суму 10660,00 грн, видана Тернопільською міською радою за останньою займаною позивачем ОСОБА_1 посадою начальник відділу станом на жовтень 2022 року.

Довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг (9 ранг), надбавка за вислугу років (30%), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.23, 58).

У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідка від 11.10.2022 №221/5 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, на суму 33439,37 грн, видана Тернопільською міською радою, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить дані про надбавку за виконання особливо важливої роботи, розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю за вересень 2022 року.

На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.21-22, 57).

Всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закон №1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Стосовно доводів відповідача про неможливість врахування довідок про складові заробітної плати з огляду на те, що в них зазначена заробітна плата працівників органів місцевого самоврядування, які не віднесено до посад державної служби, то суд їх вважає безпідставними, оскільки видані довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Такі довідки також відповідають вимогам Порядку №622, видані за посадою начальник відділу, період роботи на якій підлягає зарахуванню позивачу до стажу державної служби.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 дотримано усіх умов та є всі підстави для переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Також суд враховує вимоги Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі змінами).

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Оскільки за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення її на інший вид пенсії 21.10.2022, то саме з цієї дати необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести на інший вид пенсії.

Отже, застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачами як суб`єктами владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 03.08.1987 по 17.07.1992 на посадах юрисконсульта у Бучацькому райвиконкомі, юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому; з 04.07.2001 по 05.11.2013 на посадах у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, Тернопільській міській раді до стажу державної служби, та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, починаючи з 21.10.2022, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, наданих Тернопільською міською радою.

При обранні способу захисту порушеного права позивача, суд враховує, що з оскаржуваного рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» слідує, що територіальний орган Пенсійного фонду України, отримавши заяву позивача про призначення пенсії та додані до неї документи, надав оцінку усім обов`язковим умовам, необхідним для призначення зазначеної пенсії щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби, а також довідкам про складові заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з пунктом 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області як суб`єкт владних повноважень не надав суду відзиву на позов і не довів правомірності оскаржуваного рішення про відмову у призначенні (переведенні) позивача на пенсію державного службовця.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (який допустив порушення прав позивача) підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн, сплачений відповідно до квитанції від 09.11.2022 (а.с.11).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №74 від 26.10.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з переходом з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VІII від 10.12.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 03.08.1987 по 17.07.1992 на посадах юрисконсульта у Бучацькому райвиконкомі, юрисконсульта відділу по обліку і розподілу житлової площі Тернопільського міськвиконкому; з 04.07.2001 по 05.11.2013 на посадах у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради, Тернопільській міській раді до стажу державної служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 на інший вид пенсії - пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії з 21.10.2022 з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 11.10.2022 №221/5 та від 19.10.2022 №223/5, виданих Тернопільською міською радою.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14035769).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84121, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 13486010).

Повний текст рішення складено та підписано 04 січня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.