Справа № 200/123/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року Справа№200/123/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши в загальному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Керівника Волноваської прокуратури Донецької області в інтересах держави до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади Лубінець Валерія Дмитровича, ОСОБА_1 про скасування наказів відповідача , зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Волноваської окружної прокуратури Донецької області (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади Лубінець Валерія Дмитровича, ОСОБА_1 та просить суд:

Визнати протиправним та скасувати розпорядження - від 27.05.2019 № 40 «Про преміювання працівників апарату управління за травень 2019 року», розпорядження від 03.06.2019 № 49 «Про надання надбавки за вислугу років ОСОБА_1 », розпорядження від 28.10.2019 № 93 «Про преміювання працівників апарату управління за жовтень місяць 2019», розпорядженням від 21.02.2020 №6 «Про преміювання працівників апарату управління за лютий місяць 2020 року», Стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 12 158, 16 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та згідно п. п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у період часу з 2019 по 2020 роки, не повідомивши у встановленому Законом випадку Національне агентство з питань запобігання корупції та (або) колегіальний орган - сільську раду, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення собі премій, чим порушила вимоги ст. 28 Закону України Про запобігання корупції.

Отже, прокурор вважає, що спірні розпорядження підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, призначено підготовче засідання на 09.02.2022.

09.02.2022 судом відкладено розгляд справи на 24.02.2022.

Ухвалою суду від 16.06.2022 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд. Також повідомлено про відсутністю можливості проводити судове засідання за участю сторін (їх представників) через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду внаслідок триваючої широкомасштабної військової агресії Російської Федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, запропоновано сторонам у разі відсутності заперечень подати заяви про розгляд заяви без їх участі (без участі їх представників) в письмовому провадженні.

Ухвалою суду від 04.10.2022 призначено підготовче судове засідання для розгляду справи на 01.11.2022.

Ухвалою суду від 01.11.2022 відкладено підготовче засідання на 29.11.2022.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не надали.

Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче провадження в адміністративній справі №200/123/22. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Правом на подання відзиву відповідачі не скористались.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Відповідно до постанови Волноваського районного суду встановлено, що згідно рішення Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області від 25.11.2015 № 7/1-04 «Про обрання секретаря Рівнопільської сільської ради» ОСОБА_1 було обрано секретарем Рівнопільської сільської ради.

Розпорядженням КМУ від 12.06.2020 № 710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» відповідно до абз.1 п. 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Донецької області згідно з додатком.

Згідно додатку до Розпорядження визначено, що до Хлібодарівської сільської територіальної громади увійшла, зокрема, Рівнопільська сільська рада Волноваського району Донецької області.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 29.04.2021 внесено запис № 011000446 про державну реєстрацію припинення Рівнопільської сільської ради Хлібодарівська сільська територіальна громада (Хлібодарська громада) зареєстрована в якості юридичної особи 16.01.2009 за № 0000743, включено до ЄДРПОУ за № 03331393, керівником визначено - ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією у Єдиному державному реєстри юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Постановою Волноваського районного суду від 14.01.2021 у справі № 221/6046/20 секретаря Рівнопілської сільської ради ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та на останню накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави. Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування та згідно п. п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28,35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у період часу з 2019 по 2020 роки , не повідомивши у встановленому Законом випадку Національне агентство з питань запобігання корупції та (або) колегіальний орган - сільську раду, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення собі премій, прийняла розпорядження:

- від 27.05.2019 № 40 «Про преміювання працівників апарату управління за травень 2019 року» у тому числі й преміювавши себе у розмірі 30% від посадового окладу,

- від 03.06.2019 № 49 «Про надання надбавки за вислугу років ОСОБА_1 » встановивши собі щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 25%, розпорядженням,

- від 28.10.2019 № 93 «Про преміювання працівників апарату управління за жовтень місяць 2019», встановивши собі премію у розмірі 40 % від посадового окладу та

- від 21.02.2020 № 6 «Про преміювання працівників апарату управління за лютий місяць 2020 року», встановивши собі премію у розмірі 40% від посадового окладу, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КпАП України.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала додаткові виплати у вигляді премій внаслідок видання розпоряджень на загальний суму у розмірі 12 158,16 грн. Тобто, на час видання розпоряджень щодо свого преміювання, відповідач діяла недобросовісно, що підтверджується постановою Волноваського районного суду Донецької області від 14.01.2021 у справі № 221/6046/20 відповідно до якої, останню визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ч.6 ст. 78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, під час ухвалення рішення по даній справі суд повинен приймати до уваги висновки викладені Волноваським районним судом в Постанові від 14.01.2021 у справі № 221/6046/20.

Також до матеріалів справи було додано лист позивача від 22.11.2021 № 51-3338 вих. 22 в якому просив Голову Хлібодарівської сільської територіальної громади Лубінець Валерія Дмитровича інформацію щодо обізнаності про складання адмін-протоколів відносно ОСОБА_1 , а також про звернення до ДОАС з позовом про скасування у судовому порядку вищезазначених розпоряджень та повернення ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів.

У відповідь від 15.12.2021 на лист позивача Голова Хлібодарівської сільської територіальної громади доповів, що просить позивача вжити заходів щодо визнання розпоряджень ОСОБА_1 в частині призначення собі премії протиправними та скасувати їх, а також стягнути безпідставно отриманні кошти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала додаткові виплати у вигляді премій внаслідок видання розпоряджень на загальний суму у розмірі 12 158,16 грн.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України Про запобігання корупції передбачено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 10 ст. 95 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З аналізу положень ст.67 випливає, що прийняття рішення з порушенням цього Закону є підставою для його скасування, таке рішення може бути скасоване у судовому порядку, зокрема за позовом прокурора.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування являються суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до ст. 28 Закону України Про запобігання корупції особи, зазначені у п.1, 2 ч.1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з ч. 8. ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Ч.10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачає, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 67 Закону України Про запобігання корупції, нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Отже, вказана норма містить імперативний припис про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки, альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним у порядку, встановленим процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21.09.2018у в справах № 237/2574/17, № 237/2242/17.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, в спірних розпорядженнях крім встановлення премії ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки голові ради, ще у кожному Розпорядженні (від 03.06.2019 №40, від 28.10.2019 № 93, від 21.02.2020 №6) міститься преміювання інших осіб, та працівників органу місцевого самоврядування та Будинку культури, а отже, вище зазначені розпорядження підлягають визнанню протиправними та скасуванню в частині призначення премії ОСОБА_1 .

Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області.

З приводу позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 12 158, 16 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 1 Закону України Закону України Про державну службу, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апарату (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно ч. 2, 3 ст. 50 Закону України Про державну службу, заробітна плата державного службовця складається у тому числі і з премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Аналізуючи вказані положення в контексті даного правового спору суд зазначає, що отримання ОСОБА_1 премії за результатами виконання службових обов`язків, як і іншими працівниками селищної ради, є логічним в розумінні положень Закону України Закону України Про державну службу. Разом з цим позовна вимога щодо стягнення з відповідача 12158, 16 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади ґрунтується на тому, що вказаний розмір премії, яка на твердження прокурора, є матеріальною шкодою, отриманий нею не у встановленому порядку.

Проте суд звертає увагу, що санкція ч. 2 ст. 172-2 КУпАП встановлює відповідальність особи за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів у вигляді накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що і було застосовано судом в рішенні по справі № 221/6046/20.

Тобто суд вважає, що відповідальність ОСОБА_1 за неповідомлення про наявність у неї конфлікту інтересів є вичерпаною, а обґрунтовані сумніви щодо набуття премії, з підстав, не передбачених Законом України Про державну службу відсутні.

Відтак позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.1-3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади Лубінця Валерія Дмитровича; ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпоряджень.

Ст.139 КАС України не передбачено стягнення з відповідача сплаченого прокурором судового збору.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр, 4) до Голови Хлібодарівської сільської територіальної громади Лубінця Валерія Дмитровича (місцезнаходження: 85766, Донецька область, Волноваський район, с. Хлібодарівка, вул. Центральна, 17, ); ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування розпоряджень від 27.05.2019 № 40 «Про преміювання працівників апарату управління за травень 2019 року», розпорядження від 03.06.2019 № 49 «Про надання надбавки за вислугу років ОСОБА_1 », розпорядження від 28.10.2019 № 93 «Про преміювання працівників апарату управління за жовтень місяць 2019», розпорядженням від 21.02.2020 №6 «Про преміювання працівників апарату управління за лютий місяць 2020 року», стягнення з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 12 158, 16 грн. на користь Хлібодарівської сільської територіальної громади, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області від 27.05.2019 № 40 «Про преміювання працівників апарату управління за травень 2019 року», розпорядження від 28.10.2019 № 93 «Про преміювання працівників апарату управління за жовтень місяць 2019», розпорядженням від 21.02.2020 №6 «Про преміювання працівників апарату управління за лютий місяць 2020 року» в частині преміювання ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Сільського голови Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області від 03.06.2019 № 49 «Про надання надбавки за вислугу років ОСОБА_1 »

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 30.12.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова