Справа № 280/2561/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/2561/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 року в адміністративній справі №280/2561/22 (суддя у 1 інстанції Максименко Л.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.09.2021 року №1/05 «Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.09.2021 року №1/05 «Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 ». Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині даного рішення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району.

Не погодившись з рішенням суду першої відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у позивача відсутні правові підстави для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки останнім не надано доказів того, що на початок проведення антитерористичної операції особа проживала на території, де виникли такі обставини.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з моменту народження, ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.02.2021 року на обліку в Єдиній WEB-орієнованій системі формування сегменту «Облік ВПО» не перебуває.

Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 13.11.2012 року №616 опікуном над малолітньою ОСОБА_1 визначено гр. ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_2 отримувала державну допомогу на ОСОБА_1 , як дитину що знаходиться під опікою або піклуванням.

ОСОБА_1 зверталась до відповідача 06.07.217 року з заявою про видачу справу переселенця у зв`язки з необхідністю вступу до вищого навчального закладу у м. Запоріжжя з посиланням на те, що вона зареєстрована в АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з 12.11.2012 року у опікуна.

21.04.2021 року позивачка подала до відповідача заяву, в якій просила взяти її на облік внутрішньо переміщених осіб, оскільки остання у 2012 році була вимушена переїхати до м. Запоріжжя з м. Первомайськ Луганської області через смерть мати і взяття опіки над нею старшою сестрою - ОСОБА_2 , яка проживає в м. Запоріжжя.

В поданій заяві позивачка також зазначила, що у 2021 році остання їздила за місцем реєстрації в Луганську область та з`ясувала, що не має права власності на житло де була зареєстрована, оскільки там проживають незнайомі їй люди. Зазначено, що остання навчається на денній формі в Запорізькому національному університеті.

Рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 22.09.2021 року №1/05 позивачу відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку із відсутності обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги зазначив, що на території Луганської області, де зареєстрований позивач, починаючи з 2014 року та на момент звернення позивачки до відповідача проводилась операція об`єднаних сил. Після досягнення 14-ти річного віку (14.09.2013 року) позивачка виявила бажання повернутись на зареєстроване місце проживання, проте вимушена була знову його покинути через початок антитерористичної операції в Луганській області, а тому на момент подання заяви, позивач, реалізувала своє право, гарантоване їй законодавчо, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства та порушень прав людини.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Так спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. №1706-VII (далі Закон №1706).

Згідно статті 1 Закону №1706, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

За приписами частин 1,2 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.4 Закону №1706).

Відповідно до п.2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 (далі Порядок №509), для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

У день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу. У випадках, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, уповноважений орган зобов`язаний розглянути заяву протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу довідки або відмову в її видачі (п.6 Порядку №509).

Відповідно до п.8 Порядку №509 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: 1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; 2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; 3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); 4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; 5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту. Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

Як вже було зазначено раніше, спірним рішенням позивачу відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку із відсутності обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п.2 ст.4 Закону №1706 підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а - з 07 квітня 2014 року визначено дату початку проведення антитерористичної операції, зокрема, в Луганській області.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що позивачу для отримання довідки внутрішньо переміщеної особи повинно було надати відповідачу докази того, що остання до 07 квітня 2014 року проживала на території проведення антитерористичної операції, в даному випадку в Луганській області.

Водночас відповідних доказів позивач не надав відповідачу на момент звернення із заявою від 21.04.2021 року та на час розгляду цієї справи.

Висновок суду першої інстанції, що після досягнення 14-ти річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) позивачка виявила бажання повернутись на зареєстроване місце проживання, проте вимушена була знову його покинути через початок антитерористичної операції в Луганській області не підтверджується жодними доказами.

При цьому, такий висновок спростовується поясненнями позивача у заяві від 21.04.2021 року, в якій, зокрема, зазначено, що у 2021 році остання їздила за місцем реєстрації в Луганську область та з`ясувала, що не має права власності на житло де була зареєстрована, оскільки там проживають незнайомі їй люди. Зазначено, що остання навчається на денній формі в Запорізькому національному університеті.

Також з наявних документів у матеріалах справи слідує, що позивачка до 07 квітня 2014 року проживала у місті Запоріжжя, де, зокрема, навчалась на денній формі навчання у Запорізькому національному університеті.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про правомірну відмову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, яка оформлена рішенням від 22.09.2021 року №1/05 «Про відмову у видачі довідки ОСОБА_1 ».

За приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 року в адміністративній справі №280/2561/22 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2022 року в адміністративній справі №280/2561/22 скасувати.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва