Справа № 280/7226/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

02 січня 2023 рокуСправа № 280/7226/22 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, )

Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, )

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:

Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, ),

Первинна профспілкова організація Комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 34, )

ВСТАНОВИВ:

30.12.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Запорізької міської ради (далі - відповідач 1 ), Виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі- відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, Первинна профспілкова організація Комунальної установи «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 70 «Про реорганізацію юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.12.2022 № 505 «Про заходи з проведення реорганізації юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради».

Одночасно з адміністративним позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень органів місцевого самоврядування шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету ЗМР від 12.12.2022 № 505 «Про заходи з проведення реорганізації юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради» до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що вказане рішення№ 505 від 12.12.2022 прийнято виконавчим комітетом ЗМР на виконання рішення ЗМР № 70 від 07.12.2022, дія якого зупинена 12.12,2022 відповідно до ухвали суду від 12.12.2022 в справі № 280/6959/22.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача суд зазначає наступне.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві врегульовано положеннями Глави 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 1-3 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Приписами частини другої статті 151 КАС України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За матеріалами заяви судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є законність та обґрунтованість рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 70 «Про реорганізацію юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради» та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.12.2022 № 505 «Про заходи з проведення реорганізації юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради».

Згідно правових позицій Верховного Суду, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 826/7496/18.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2021 року у справі №600/1136/20-а зазначав, що щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.

У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №826/14303/18, від 12 лютого 2020 року в справі №640/17408/19, від 27 лютого 2020 року в справі №640/16242/19 та ін.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 30 вересня 2020 року у справі №640/1305/20, від 24 листопада 2020 року у справі №640/9636/20.

За змістом заяви про забезпечення позову в обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на очевидну протиправність оскаржуваного рішення.

Однак, суд зазначає, що доводи позивача, які, на його переконання, вказують на очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення, в контексті спірних правовідносин, можуть бути підтвердженні виключно під час судового розгляду, на підставі з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, які такі доводи і обставини можуть підтвердити.

Натомість висновки суду першої інстанції про очевидну протиправність рішення можуть свідчити про правову позицію суду наперед до розгляду справи по суті.

Відтак, суд відхиляє наявність такої підстави як очевидна протиправність оскаржуваних рішень.

Натомість, суд вважає достатньо обґрунтованими посилання заявника на те, що реалізація (виконання) оскаржуваного рішення № 505, за умови невжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення установлено статтею 107 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно статті 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Частиною шостою статті 4 Закону про реєстрацію визначено, що у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

Тому, у разі відсутності вжиття заходу забезпечення позову є обґрунтована послідовність настання наслідків того, що на дату набрання законної сили судовим рішенням у справі з приводу оскарження спірних рішень, КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР вже не буде існувати як самостійна юридична особа, керівником якої є заявник.

Процесуальне правонаступництво у вказаній справі згідно положень КАС України може мати місце після державної реєстрації припинення КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР , однак це нівелює сам зміст незгоди позивача із оскаржуваними рішеннями щодо реорганізації та робить існування права на судовий захист примарним.

Визнаючі обгрунтованими вказані доводи заявника суд також враховує, що рішення виконавчого комітету Запорізькою міської радої № 505 від 12.12.2022 прийнято на виконання рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 70 «Про реорганізацію юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» ЗМР», дія якого наразі зупинена відповідно до ухвали Запорізького оружного адміністративного суду від 12.12.2022 по справі № 280/6959/22, якою вжито заходи забезпечення позову Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради до Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, шляхом зупинення дії рішення Запорізької міської ради № 70 від 07.12.2022 року «Про реорганізацію юридичної особи - комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради», до набрання законної сили судовим рішенням у відповідній справі.

Щодо співмірності застосованого судом заходу, то слід зазначити, що негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду значно перевищують негативні наслідки від відтвермінування дії рішень, що оскаржено в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №280/7226/22 - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень органів місцевого самоврядування шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 12.12.2022 № 505 «Про заходи з проведення реорганізації юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради» до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 294, 295, 296 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова