Справа № 340/7324/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/7324/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Новопразької селищної ради (; адреса: вул. Центральна, 14, смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28042)

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішенням одинадцятої сесії восьмого скликання Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 300 від 24 червня 2021 року "Про розгляд заяв щодо надання земельних ділянок в оренду для городництва" в частині відмови громадянину ОСОБА_1 у передачі в оренду терміном на 7 років земельну ділянку для городництва, загальною площею 18,0000 га кадастровий номер :02:003:0956 із них: сільськогосподарських земель - 18,0000 га, сільськогосподарських угідь - 18,0000 га, ріллі - 18,0000 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності не наданих у власність або постійне користування на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в зв`язку з тим, що площа земельної ділянки, що передається в оренду для городництва не може перевищувати 0,6000 га;

- зобов`язати Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком 7 (сім) років гр. ОСОБА_1 для городництва (код за КВЦПЗ 01.07) на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області та передати громадянину ОСОБА_1 в оренду терміном на 7 років, з встановлення орендної плати на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, земельну ділянку для городництва (код за КВЦПЗ 01.07), загальною площею 18,0000 га кадастровий номер :02:003:0956 із них: сільськогосподарських земель - 18,0000 га, сільськогосподарських угідь - 18,0000 га, ріллі - 18,0000 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності не наданих у власність або постійне користування на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області.

В обґрунтування вимог позивача його представником зазначено, що на виконання рішення Новопразької сільської ради № 231 від 12 травня 2021 року, ОСОБА_1 замовив проект землеустрою. Отримавши вказаний проект землеустрою, ОСОБА_1 направив його до відповідача на затвердження. Однак, відповідачем протиправно відмовлено у затверджені проекту землеустрою та передачі позивачу в оренду терміном на 7 років, з встановлення орендної плати на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, земельну ділянку для городництва (код за КВЦПЗ 01.07), загальною площею 18,0000 га кадастровий номер :02:003:0956 із них: сільськогосподарських земель - 18,0000 га, сільськогосподарських угідь - 18,0000 га, ріллі - 18,0000 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності не наданих у власність або постійне користування на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Вказане рішення вмотивоване тим, що оскільки площа земельної ділянки що передається в оренду для городництва не може перевищувати 0,6 га. Вважаючи таке Рішення протиправним, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у відповідній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначив, що відповідно до Закону України № 1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» були внесені наступні зміни до Земельного кодексу України, а саме частину першу статті 36 доповнено абзацом другим такого змісту: «площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара», тому рішенням правомірно відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, додані до них документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2021 року Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення на земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 18,0000 га, кадастровий номер :02:003:0956 зі зміною її цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель із земель запасу код КВЦПЗ - К. 16.00 на для ведення городництва, код КВЦПЗ - А.01.07. Та із зміною угідь із земель, які перебувають в стадії меліоративного будівництва та відновлення родючості ґрунтів - на ріллю, з послідуючою передачею її в оренду терміном на 7 років за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населеного пункту на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується витягом № 1 із Рішення Дев`ятої сесії восьмого скликання Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 231 від 12 травня 2021 року "Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки комунальної власності".

На виконання вищевказаного рішення ФОП ОСОБА_2 на замовлення ОСОБА_3 було розроблено відповідний проект землеустрою.

Розроблений проект землеустрою було погоджено екстериторіально у відповідності до норм чинного законодавства.

Визначені проектом землеустрою земельні ділянки були зареєстровані у Державному земельному кадастрі за відповідними кадастровими номерами, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру від 27.05.2021 року.

В подальшому вищевказаний проект землеустрою було подано до відповідача з заявою про його затвердження та передачу в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення городництва площею 18,0000 га, кадастровий номер :02:003:0956 на території Новопразької селищної ради олександрійського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту) терміном на 7 років з процентною ставкою 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 300 від 24 червня 2021 року "Про розгляд заяв щодо надання земельних ділянок в оренду для городництва" - відмовлено громадянину ОСОБА_1 у передачі в оренду терміном на 7 років земельну ділянку для городництва, загальною площею 18,0000 га кадастровий номер :02:003:0956 із них: сільськогосподарських земель - 18,0000 га, сільськогосподарських угідь - 18,0000 га, ріллі - 18,0000 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності не наданих у власність або постійне користування на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в зв`язку з тим, що площа земельної ділянки, що передається в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6000 га.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, згідно із пунктами "а", "в" частини першої статті 12 ЗК України, належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, згідно із пунктами "а", "в" частини першої статті 12 ЗК України, належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених ст.118, 123 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 ЗК України.

Згідно із частиною першою статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України).

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України).

Частиною третьою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина 6 статті 123 ЗК України).

Відповідно до частини 15 статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 16 статті 123 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України (на час виникнення спірних правовідносин), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частина перша статті 124 ЗК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1444-IX від 18.05.2021 встановлює, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Приписами статті 50 Закону України "Про землеустрій" (в редакції чинній на час розроблення проекту землеустрою) визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

При цьому, частинами 7, 8 статті 186 Земельного кодексу України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частин 9, 10 статті 186 Земельного кодексу України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Таким чином, стаття 186 Земельного кодексу України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі рішення, які можуть бути прийняті відповідним органом, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

Позивач в позовній заяві, посилаючись на порушення відповідачем строку прийняття оскаржуваного рішення, зазначає, що 27.05.2021 засобами поштового зв`язку він звернувся до Новопразької селищної ради із заявами разом з додатками (проектами землеустрою та витягами ДЗК) про затвердження проектів землеустрою та надання у користування вище вказаних земельних ділянок. При цьому, відомостей щодо дати отримання відповідачем зазначених заяв про затвердження проектів землеустрою матеріали справи не містять. Також, суд зазначає, що для визнання рішення протиправним недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Отже, саме по собі порушення строку прийняття рішення не є підставою для визнання його протиправним та скасування.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем відмовлено позивачу щодо передачі земельної ділянки площею 18,0000 га кадастровий номер :02:003:0956.

Так, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 36 ЗК України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 №1423-IX (чинний з 27.05.2021) частину 1 статті 36 Земельного кодексу України доповнено абзац 2 такого змісту: "Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.".

Таким чином, вищенаведеним Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 №1423-IX внесено зміни до статті 36 Земельного кодексу України, в якій законодавцем визначено обмеження для городництва щодо площі земельної ділянки, а саме площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0,6 гектара.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у відповідача повноважень щодо передачі земельної ділянки громадянину в оренду для городництва, площа якої не перевищує 0,6 гектара.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність у відповідача повноважень щодо передачі позивачу земельної ділянки площею 18,0000 га кадастровий номер :02:003:0956 в оренду для городництва.

При цьому, суд зазначає, що рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

Відповідний висновок ґрунтується на положеннях статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене, суд визнає, що відповідачу при реалізації владних управлінських функцій необхідно застосовувати ту норму права, яка була чинною на момент прийняття спірного рішення, що було дотримано селищною радою в межах цих правовідносин.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 травня 2021 року у справі №1940/1505/18, від 15 травня 2019 року у справі №825/1496/17.

Також, у постанові від 31 березня 2021 року у справі №803/1541/16, Верховний Суд, зазначав, якщо під час розгляду заяви особи суб`єктом владних повноважень до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками. У теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду - "переживаючої" (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас, таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм. Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у ході розгляду справи судом встановлено прийняття відповідачем оскаржуваного рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, порушень прав позивача не допущено.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, які підлягали б розподілу на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі відсутні.

Керуючись статями 132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Новопразької селищної ради (; адреса: вул. Центральна, 14, смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28042) про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук