Справа № 560/2319/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2319/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

05 січня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.06.2021 №8-2209 на суму 86873,72 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що в додатках до відзиву на позовну заяву та в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі, достатні, достовірні докази, які б підтверджували той факт, що вартість 1 кв.м земельної ділянки кадастровий номер 0:01:036 (яка є власністю ОСОБА_1 ) згідно НГО станом на 2021 р. становить 474,15 грн. Позивач повністю заперечує проти такого розрахунку, адже він не підтверджений та грунтуєтьс тільки на припущенням відповідача, тому є необгрнутованим.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що є позивач власником земельної ділянки площею 0,9161 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджуються договором купівлі - продажу від 20.06.2020.

Згідно зазначеного Договору, позивач придбав у власність земельну ділянку загальною площею 0,9161 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий №:01:036, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно податкового повідомлення-рішення від 03.06.2021 №8-2209 за позивачем рахується заборгованість по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 86873,72 грн.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області, у відповідь на адвокатський запит представника позивача, листом від 13.09.2021 повідомило, що станом на 13.09.2021 згідно інтегрованих карток платника податків баз даних ДПС за ОСОБА_1 рахується заборгованість по коду платежу "18010900" "орендна плата з фізичних осіб" - 24092,04 грн., по коду платежу "18010900" "орендна плата з фізичних осіб" - 40506,85 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у терміни, визначені податковим законодавством, позивач не сплатив податкове зобов`язання по земельному податку, то станом на 24.09.2021 у нього по оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні виник податковий борг у сумі 86873,72 грн, що і відображено в інтегрованій картці платника.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VІ від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Згідно статті 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в України є платним, та сплачується до бюджету у вигляді земельного податку. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК земельний податок - обов`язковий платіж, що стравляться з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до статті 269 Кодексу, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до вимог пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками плати за землю є платники земельного податку та власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є в тому числі об`єкти оподаткування земельним податком та земельні ділянки, які перебувають у власності.

При цьому, згідно із вимогами пункту 285.1 статті 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається з 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пільги щодо сплати земельного податку для фізичних осіб визначені статтею 281 ПК України.

Земельний податок належить до місцевих податків, тому згідно пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт12.3.1 ПК України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт12.3.2 ПК України).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп.12.3.3 ПК України).

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 12.5 статті 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпункт 12.3.4 ПК України.

Відповідно підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Так, з наведеного вище вбачається, що безпосереднє встановлення місцевих податків, а отже і земельного податку, віднесено Податковим кодексом до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Закону України від 01.05.1997 №280 "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідний території.

Згідно пункту 286.5 статті 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Суд встановив, що згідно з договором купівлі - продажу від 20.06.2020 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,9161 га, кадастровий номер :01:036, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Таким чином, оскільки власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:036 є фізична особа ОСОБА_1 , враховуючи приписи абз.2 п.286.5 ст.286 ПК України, саме на нього було покладено обов`язок сплати земельного податку з фізичних осіб.

Рішенням сімдесят другої сесії Дунаєвецької міської ради VII скликання від 24.06.2020 №4-72/2020 затверджено ставки земельного податку для фізичних та юридичних осіб на 2021 рік. Зокрема ставка земельною податку за земельні ділянки для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування становить 2%. від нормативно - грошової оцінки.

Нормативно - грошова оцінка земельної ділянки площею 0,9161 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., власником якої є ОСОБА_1 , у 2021 році за 1 кв.м становить 474,15 грн.

Таким чином, керуючись пунктом 269.1 статті 269, пунктом 270.1 статті 270, пункту 286.5 статті 286 ПК України, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області правомірно здійснено розрахунок земельного податку в розмірі 86873,72 грн. (9161 м.кв.*474,15 *2%) та винесене податкове повідомлення - рішення від 03.06.2021 №8-2209 на суму 86873,72 грн.

Що стосується твердження позивача про те, що він не отримував оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд має зазначити, що відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які надсилають (вручають) платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 ПК України.

Відповідно до вимог п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення- рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкове повідомлення-рішення були направлені податковим органом ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку. Однак, поштове відправлення ОСОБА_1 вручено не було та повернуто до контролюючого органу з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно положень п. 42.4 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Враховуючи викладене, суд встановив, що у терміни, визначені податковим законодавством, позивач не сплатив податкове зобов`язання по земельному податку, то станом на 24.09.2021 у нього по оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні виник податковий борг у сумі 86873,72 грн, що і відображено в інтегрованій картці платника (а.с.39).

Відтак, надавши оцінку аргументам сторін та дослідивши здобуті докази пов`язані із процедурою нарахування позивача земельного податку, суд дійшов висновку, що податкове зобов`язання із сплати податку за землю за 2021 рік нараховано ОСОБА_1 правомірно, а тому підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2021 №8-2209 відсутні.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.