Справа № 420/18417/22
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального санітарно-епідеміологічного управління Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального санітарно-епідеміологічного управління Міністерства оборони України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального санітарно-епідеміологічного управління Міністерства оборони України , яка виразилась ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 03 грудня 2018 року індексацію грошового забезпечення, за врахуванням нарахованої суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 р.;

- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Центрального санітарно- епідеміологічного управлінні Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 03 грудня 2018 року індексацію грошового забезпечення, включно із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі по позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Центрального санітарно-епідеміологічного управлінні Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом зобов`язання Міністерства оборони України в особі Центрального санітарно-епідеміологічного управлінні Міністерства оборони України подати у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 23.12.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недоліками та надано строк на їх усунення - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліком позовної заяви було звернення до суду поза межами строку позовної давності та неподання заяви про його поновлення.

27.12.2022 року позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що позивач не отримував письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а саме розрахунку індексації грошового забезпечення. Також зазначив про свою необізнаність щодо змін у законодавстві, які стосуються строків звернення до суду.

Перевіривши подану заяву суд не знаходить підстав для поновлення строку звернення до суду із цим позовом з огляду на такі обставини.

Так, частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Предметом спору у цій справі є неправильне обчислення та невиплата сум грошового забезпечення, а саме окремих його складових.

З огляду на викладене, спеціальними нормами, які регулюють строк звернення до суду у цьому спорі, є норми Кодексу законів про працю України.

Згідно із ст. 233 КЗпП України, серед іншого, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Таким чином, Кодексом законів про працю встановлено тримісячний строк позовної давності у спорах щодо виплати усіх належних працівникові сум при звільненні, який починає свій перебіг з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Зміни до КЗпП України в частині строку позовної давності внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022, перебіг строку позовної давності почався з дати набрання чинності цим законом, а саме з 19.07.2022 та закінчився 20.10.2022 року.

Виходячи із того, що позовну заяву подано 19.12.2022, тримісячний строк звернення до суду пропущено.

Із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що позивача звільнено зі служби 03.12.2018 року. У наказі про звільнення зазначено перелік виплат, які позивачеві було виплачено при звільненні.

З огляду на викладене, з дня коли позивача було звільнено зі служби, він вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання наказу про звільнення, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових виплаченого грошового забезпечення звернувся до роботодавця із заявою про надання йому відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Оскільки позивача було звільнено зі служби у 2018 році, звернення до відповідача із заявою про виплату індексації грошового забезпечення у 2022 році, тобто майже через чотири роки, не може вважатися розумним строком звернення за захистом своїх прав.

З огляду на зміст статті 123 КАС України та враховуючи, що наведені у заяві обставини суд визнав неповажними, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ч. 2 ст. 123, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального санітарно-епідеміологічного управління Міністерства оборони України разом з доданими документами повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов