Справа № 340/3264/20
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/3264/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009)

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) (код ЄДРПОУ - 43314918; адреса: вул. Дворцова, буд. 6/7, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

про визнання протиправною та скасування постанови.

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу прийняту старшим державним виконавцем Красною А.О. відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.08.2020 року по ВП №61551534 щодо накладення штрафу в сумі 10 200,00 грн..

Позивач мотивує свої вимоги тим, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. перебуває виконавчий лист про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області у справі №340/51/20 перерахувати з 01 січня 2016 року ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 88% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, виплатити перераховане з урахуванням раніше виплачених сум однією загальною сумою у повному обсязі у плановий виплатний період без відстрочення. На виконання рішення суду Головним управлінням в добровільному порядку перераховано пенсію ОСОБА_1 05.03.2020, ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Також вказує, що дії Головного управління відповідають нормам постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року за №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Доплату в сумі 1179, 12 грн. за період з 06.03.2020 (дата набрання законної сили судовим рішенням) по 31.03.2020 нараховано та виплачено ОСОБА_1 у квітні 2020, а виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили у сумі 70520,25 грн. за період з 01.01.2016 по 05.03.2020 здійснюватиметься відповідно до Порядку №649. Про всі вищезазначені обставини Головним управлінням повідомлено відповідача, зокрема, листами від 26.03.2020 за вих. №1100-0802-8/6272 та від 17.04.2020 №1100-0802-8/8387. Отже, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Відповідач не зважаючи на дані обставини 10 серпня 2020 року виніс постанову про повторне накладення штрафу. Із зазначеною постановою Управління не погоджується, вважає її неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки підстав для застосування штрафу за невиконання рішення суду не було.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що 16.03.2020 керуючись ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. 30.03.2020 до відділу надійшов лист від ГУ ПФУ у Кіровоградській області за вих.№1100-0802-8/6272 в якому зазначено, що управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано доплату в сумі 1179, 12 грн. за період з 06.03.2020 по 31.03.2020 - виплачено у квітні 2020, а виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили у сумі 70520,25 грн. за період з 01.01.2016 по 05.03.2020 здійснюватиметься відповідно до Порядку №649. Проте, відповідач вважає, що посилання Головного управління на вказаний Порядок №649 від 22.08.2018 суперечить рішенню суду, на підставі якого видано виконавчий лист №340/51/20, що підлягає виконанню. Отже, відповідач вважає, що боржником рішення суду не виконано, поважні причини невиконання рішення суду відсутні, а невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Таким чином відповідач вказує, що оскаржувана позивачем постанова про накладення на боржника штрафу винесена державним виконавцем у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і порядок визначений ним.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у справі; розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 28 серпня 2020 року провадження у справі зупинене до набрання законної сили рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/2809/20.

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року провадження у справі поновлене.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі №340/51/20, 13 березня 2020 року судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати з 01 січня 2016 року ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 88 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, виплатити перераховане з урахуванням раніше виплачених сум однією загальною сумою у повному обсязі у плановий виплатний період без відстрочення.

Як наслідок, на підставі заяви стягувача про примусове виконання, 16 березня 2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61551534 з виконання виконавчого листа №340/51/20. Вказаною постановою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листами від 26.03.2020 №1100-0802-8/6272 та від 17.04.2020 №1100-0802-8/8387 ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомило дердавного виконавця про те, що на виконання означеного судового рішення, 05 березня 2020 року позивач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 ; доплату в сумі 1179,12 грн. за період з 06.03.2020 по 31.03.2020 нараховано та виплачено у квітні 2020 року. Разом із тим, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили у сумі 70520,25 грн. за період з 01.01.2016 по 05.03.2020 здійснюватиметься відповідно до Порядку №649.

За таких умов, 10 липня 2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання в повному обсязі без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Надалі, 10 серпня 2020 року старшим державним виконавцем винесена постанова про накладення на позивача штрафу у подвоєному розмірі - 10200,00 грн - за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин на підставі частини другої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає на виконання приписів закону відповідне рішення та вчиняє дії.

Відповідно до статей 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 18 Закону №1404-VІІІ зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, підставою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин або таке ж порушення вчинене повторно. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2020 р. у справі № 812/1813/18 дійшов висновку, що саме поважність причин як умови, з якою Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення, є тією обставиною, якій державний виконавець і суди мали надати належну правову оцінку. Обставини, які повідомило ГУ ПФУ, свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії за судовим рішенням зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне змінами у правовому регулюванні порядку виплати пенсій та фінансуванням витрат на виплату цих пенсій. Позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату перерахованих сум пенсії не виділялись.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 р. у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 р. у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 р. у справі №811/1324/18.

Вирішуючи аналогічні спірні правовідносини у постанові від 15 травня 2020 р. в адміністративній справі № 812/1813/18 Верховний Суд дійшов висновку, що саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень. Постанова №103, яка прийнята на підставі статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", містить приписи, які регламентують дії органів ПФУ під час здійснення своїх повноважень із перерахунку пенсії усім, кому вони призначені згідно з вказаним Законом і відповідно ними слід керуватися під час виконання судового рішення.

28 серпня 2018 року набрав законної сили Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 649, яким було визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

На час прийняття державним виконавцем постанови від 10 серпня 2020 року у ВП №61551534 Порядок №649 був чинним та підлягав застосуванню позивачем.

Викладене обумовлює висновок суду про безпідставність застосування до позивача штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення

Більше того, судом встановлено, що винесенню відповідачем спірної постанови передувало застосування до позивача штрафу в розмірі 5100 грн постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красної А.О. від 10.07.2020 у виконавчому провадженні №61551534. При цьому спірна постанова від 10 серпня 2020 року про накладення штрафу на позивача у розмірі 10200,00 грн. прийнята відповідачем за тих самих обставин, що й попередня (від 10 липня 2020 року), та обгрунтована ознакою повторного невиконання боржником вказаного судового рішення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року в адміністративній справі № 340/2809/20 визнано протиправною та скасовано постанову, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красною А.О., від 10.07.2020 у виконавчому провадженні №61551534 щодо накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, за встановлених у цій справі обставин, суд доходить висновку про те, що спірна постанова про накладення на позивача штрафу за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення є протиправною та підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги ГУ ПФУ в Кіровоградській області - задоволенню.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 2102,00 грн) належить розподілити відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, присудивши їх позивачеві з бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 271, 272, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпра) (код ЄДРПОУ - 43314918; адреса: вул. Дворцова, буд. 6/7, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову постанову, прийняту старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Красною А.О., від 10 серпня 2020 року у виконавчому провадженні №61551534 щодо накладення штрафу в сумі 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, Дніпропетровська область, місто Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, будинок 21 А, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, 25009, ) витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене у 10-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук