Справа № 208/7207/22
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7207/22
№ провадження 2-а/208/115/22
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання - Оніщук Д.Р.,

Представника позивача - Берковської Л.Г.,

Відповідач - ОСОБА_1 ,

Представник відповідача - адвокат Конограй М.В.,

Перекладач - Носіров Шохрух,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському об`єднану адміністративну справу за позовом Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 «про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України», -

встановив:

22 грудня 2022 року Державною міграційною службою України, в особі Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, до провадження суду подано позовну заяву про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, яким просять затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Підставою для звернення із позовом стало те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України за паспортом громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 , виданим 17.06.2021 року MIA 18236, востаннє здійснив в`їзд в Україну 01.07.2022 року за паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан в особистих справах, що підтверджується витягом з системи «Аркан», від своєчасного виїзду за межі території України - ухилився.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VІ.

В свою чергу, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив вимоги ст.ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI, та не дотримався Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого КМУ від 15 лютого 2012 р. № 150, і як іноземець будучи обізнаний про те, що строк тимчасового перебування на території України обмежується 180 днями, не отримав передбачені дозвільні документи для легального перебування в Україні, не здійсним виїзд з її території, як до завершення 180 днів, так і після будучи неодноразово попередженим про наслідки ухилення від виконання законодавчих норм України, які регулюють правовий порядок перебування іноземців на території України, та їх легалізації.

Що є наслідком застосування до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (далі - Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Представником позивача позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві підтримано у повному обсязі.

Адвокат Конограй М.В. та ОСОБА_1 вважали не доведеним факт того, що останній ухилявся від легалізації свого перебування на території України. Згідно до пояснень ОСОБА_1 , ним подані були документи для легалізації строку перебування на території України, з врахування того, що він одружився з громадянкою України. Але у строк 180 днів не отримав позитивного рішення, був повідомлений про відхилення його заяви та був зобов`язаний до виїзду з України, але він не мав грошей для самостійного виїзду.

Заслухав сторони, дослідив матеріали позовної заяви, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Узбекистан, який був ідентифікований компетентними органами України згідно до паспорту громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 , виданим 17.06.2021 року MIA 18236.

Як встановлено, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України, а саме в останнє здійснив в`їзд на територію України 01 липня 2022 року за паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан в особистих справах, що підтверджується витягом з системи «Аркан», але перед цим здійснював перетин Державного кордону України неодноразово, а саме:

12 липня 2021 року - в`їзд на територію України;

12 березня 2022 року - виїзд на територію України;

01 липня 2022 року - в`їзд на територію України.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 1 ст. 16 Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону, відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Положеннями ч. 3 ст. 9 Закону, передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 17 ст. 4 вищевказаного Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого КМУ від 15 лютого 2012 р. № 150, а саме пп. 2 п. 2 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», закріплено, що нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Так, ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI передбачено:

Іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав) - ч. 1 ст. 17 Закону.

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України, ч. 2 ст. 17 Закону.

У продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони, - ч. 3 ст. 17 Закону.

Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, ч. 4 ст. 17 Закону.

Як встановлено судом, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.08.2022 року подав до Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС у Дніпропетровській області заяву щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, з підстав перебування у шлюбі із громадянкою України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно до актового запису № 289 від 21 серпня 2021 року проведеного Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області.

Рішенням Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2022 року за № 139 реєстраційний номер 0455, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відмовлено в оформлені (видачі) посвідки на тимчасове проживання, на підставі пп.9 п.61 Постанови КМУ № 322 (подання іноземцем завідомо не правдивих відомостей), після чого він перейшов на нелегальне становище.

19.10.2022 посадовими особами Заводського відділу у м. Кам`янському ГУДМС у Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 004241 за проживання Відповідача на території України без документів на право проживання та ухилення від виїзду з України після закінчення дозволеного строку перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до частини першої статті 203 КУпАП. Та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДН 004233, накладено штраф у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок. Документи, які б підтверджували сплату штрафу у добровільному порядку гр. ОСОБА_1 до Заводського відділу у м. Кам`янському ГУДМС у Дніпропетровській області не надано та не оскаржено. У зв`язку з чим 03.11.2022 р. за вихідним номером 1222-1053/1222-22 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) направлено лист з проханням у відповідності до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, утримати з Відповідача суму в подвійному розмірі - 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в примусовому порядку з заробітної плати, іншого заробітку, пенсії, стипендії, стягнути штраф шляхом звернення стягнення на особисте майно порушника, а також на його частку у спільній власності.

В результаті здійсненої перевірки та з пояснень Відповідача встановлено, що він прибув на територію України 01.07.2022 року в особистих справах, а отже вважається іноземцем який прибув на територію України на підставі ч. 17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» без віз та мав право знаходитись на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів.

19.10.2022 за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно Відповідача, Заводським відділом у м. Кам`янському ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 11 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 02.11.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач з рішенням Заводського відділу у м. Кам`янському ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 11 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні, а саме до 02.11.2022 року не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення, але зазначене рішення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оскаржував.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаний про правові підстави для легального перебування на території України, строк перебування як іноземцем на території України, який обчислюється 90 днів протягом 180 днів, не отримав посвідку на тимчасове проживання, не виконав приписи ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та як іноземець самостійно не залишив територію України у зазначений строк.

Таким чином, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянин Республіки Узбекистан:

- після завершення визначеного строку, а саме як 90 днів протягом 180 днів, останній залишився перебувати на території України, без законних підстав, що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців;

- дії Відповідача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, як ухилення від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього;

- у відповідача відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже, у відповідача відсутні законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів а також забезпечення свого перебування та проживання на території України;

- відповідач добровільно не виконав рішення № 11 від 19.10.2022 про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач будучи належним чином обізнаний про легальні умови перебування як іноземця на території України, у визначений діючим законодавством України строк, не отримав рішення про надання йому посвідки на тимчасове проживання, за межі України у визначений строк не виїхав, та ухилився від рішення про примусове рішення про примусове повернення.

Що фактично підтверджує данні викладені у позовній заяві, як ухилення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від виїзду за межі території України, ігнорування вимоги чинного законодавства України, законних вимог покинути територію Держави Україна з боку органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції - ДМС.

Враховуючи, що відповідач добровільно не виконав прийняте відносно нього рішення про примусове повернення з України від 19.10.2022 року № 11, а також, враховуючи те що, з 21.09.2022 року на території України відповідач знаходиться незаконно, підстав для продовження терміну перебування в Україні не має, законних джерел отримання прибутку в Україні не має, дозвільного документу на перебування в Україні не має, у зв`язку з чим відповідач ухилявся від виконання рішення про його примусове видворення так як добровільно територію України не залишив, а тому згідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI та вимог розділу 3 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 року №38/77), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, ГУ ДМС у Дніпропетровській області, наявні підстави для затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ОСОБА_1 , ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення його видворення за межі території України.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Щодо вимог позивача про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою його ідентифікації , то в зазначеній частині позовних вимог суд не може погодитися з позицією заявленою позивачем, так як самим позивачем заявлено, що особа Відповідача ідентифікована як громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прибув до України за паспортом громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 , виданим 17.06.2021 року MIA 18236, востаннє здійснив в`їзд в Україну 01.07.2022 року за паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан в особистих справах, що підтверджується витягом з системи «Аркан».

На підставі зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково, в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення видворення за межі території України.

Керуючись ст. ст. 243, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов Заводського відділу у м. Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 «про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України» - задовольнити частково.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ОСОБА_1 , ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Заводський відділ у м. Кам`янському Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, , юридична адреса: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Йосипа Манаєнкова, будинок № 10 «А».

Відповідач - ОСОБА_1 , ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Узбекистан, місце знаходження на території держави України - Державна установа «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС» Державної міграційної служби України, юридична адреса: 56525, вул. Європейська, № 1, с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області.

Суддя Івченко Т. П.