Справа № 140/6922/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6922/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі - Департамент) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 проживає однією сім`єю та здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи категорії А і за станом здоров`я потребує стороннього догляду, через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

12.09.2022 позивач подав відповідачу заяву з необхідними документами про призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (далі - Порядок № 859).

Повідомленням Департаменту від 07.10.2022 № 11.2-8.6/13328/2022 позивачу відмовлено у призначенні компенсації з тієї підстави, що ОСОБА_2 не належить згідно з поданою декларацією до членів сім`ї позивача, що суперечить умовам призначення компенсації, визначеним пунктом 1 Порядку № 859.

Позивач вважає вказану відмову відповідача протиправною та такою, що порушує право на отримання спірної компенсації, виходячи з такого.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю, і такими критеріями віднесення до кола членів сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Позивач вказує, що крім спільного проживання з ОСОБА_2 , більше 10 років пов`язані спільним побутом, мають спільний бюджет, несуть спільні побутові витрати та витрати на оплату комунальних послуг. При здійсненні догляду за ОСОБА_2 доводиться часто переміщати її на руках в межах будинку, тобто необхідна фізична сила та витривалість. На цей час позивач перебуває вдома, не працює та має можливість здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а інші члени сім`ї, зокрема, ОСОБА_3 є пенсіонером, має проблеми зі здоров`ям, тому не може здійснювати такого догляду, як і дружина позивача ОСОБА_4 .

Позивач просить визнати протиправною відмову (у формі повідомлення від 07.10.2022 № 11.2-8.6/13328/2022) Департаменту у призначенні компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 , та зобов`язати відповідача призначити та виплатити компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 з 12.09.2022.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 17).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 07.11.2022 № 11.12-14/14684/2022 (а. с. 20-22) представник відповідача Колачинська Т.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позивач не є членом сім`ї особи з інвалідністю ОСОБА_2 , позивачем не доведено належними доказами факту ведення спільного господарства та проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , тому ОСОБА_1 не має права на отримання спірної компенсації.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є зятем ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю І групи загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується свідоцтвом про народження дружини позивача - ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 (а. с. 14), свідоцтвом про шлюб, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 (а. с. 13), довідкою до акту МСЕК серії ВЛН № 0103523 (а. с. 10).

12.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою за № 29285 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а. с. 29-31) разом із заявою ОСОБА_2 про згоду отримувати соціальні послуги (а. с. 32), декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а. с. 33-34).

23.09.2022 Департамент прийняв рішення та сформував повідомлення про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі, за заявою № 29285 від 12.09.2022 ОСОБА_1 з тих підстав, що особа з інвалідністю І групи ОСОБА_2 не є членом сім`ї заявника ОСОБА_1 (а. с. 24-25), про що повідомлено позивача листом від 07.10.2022 № 11.2-8.6/13328/2022 (а. с. 15).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII (далі - Закон № 2671-VIII) передбачено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 2671-VIII до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно із пунктами 1, 4 частини шостої статті 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

За приписами абзаців першого, четвертого, п`ятого, восьмого частини сьомої статті 13 Закону № 2671-VIII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд. Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні. Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад. Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 859 передбачено, що цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є, зокрема, особами з інвалідністю I групи; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

За приписами пункту 14 Порядку № 859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги. Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики. Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.

Пунктом 17 Порядку № 859 визначено, що рішення уповноваженого органу про відмову у призначенні компенсації може бути оскаржено у визначеному законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що теща позивача - ОСОБА_2 , як особа з інвалідністю І групи, дійсно потребує надання соціальних послуг з догляду, про що, зокрема, свідчить висновок Департаменту № 126/26 про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (а. с. 26), акт проведення обстеження сім`ї від 15.09.2022 № 29285 (а. с. 27), та вказану обставину відповідач не заперечує.

Разом з тим, рішенням Департаменту від 23.09.2022 за заявою № 29285 від 12.09.2022 (а. с. 25) відмовлено ОСОБА_1 у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі, з тієї підстави, що особа з інвалідністю І групи ОСОБА_2 не є членом сім`ї заявника ОСОБА_1 .

При вирішенні питання правомірності вказаного рішення Департаменту суд враховує, що відповідно до пункту 1 Порядку № 859 компенсація за догляд призначається і виплачується фізичній особі, яка надає соціальні послуги особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 другу групу членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони складають інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тобто, законодавство не регламентує вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання (вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 та підтримано у постанові від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16-ц).

Крім того, абзацом третім пункту 14 Порядку № 859 чітко визначено, що для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Наказом Міністерства соціальної політики України «Про затвердження форм документів, необхідних для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» від 29.01.2021 № 37 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2021 за № 221/35843) затверджено, зокрема, форму акту про проведення обстеження сім`ї.

Суд наголошує на тому, що 15.09.2022, для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею, було, відповідно до абзацу третього пункту 14 Порядку № 859, складено за встановленою формою акт проведення обстеження сім`ї № 29285, яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з тещою ОСОБА_2 , під час обстеження були присутні заявник та підопічна. Крім того, в акті у графі «висновок-рекомендація» рекомендовано призначити компенсацію ОСОБА_1 за ОСОБА_2 (теща), а також в акті зазначено, що під час його складання з`ясувалося, що ОСОБА_2 потребує догляду зі сторони чоловічої статі, оскільки є інвалідом І групи довічно, самостійно не пересувається, чоловік надати цю допомогу не в змозі (а. с. 27).

Проте, незважаючи на складений акт встановленої форми, відповідачем прийнято рішення від 23.09.2022 про відмову у призначенні вказаної компенсації.

При розгляді заяви ОСОБА_1 від 12.09.2022 № 29285 відповідач також безпідставно не взяв до уваги письмові пояснення позивача від 15.09.2022 про здійснення ним догляду за тещою ОСОБА_2 , яка самостійно не пересувається та потребує фізичної допомоги саме з боку особи чоловічої статі, яку тесть через хворобу надати не може. Крім того, позивач зазначив, що проживає з тещою в одній сім`ї, у них спільний побут, спільний бюджет, спільні витрати на утримання сім`ї, житла, купівлі ліків та продуктів першої необхідності, а позивач за місцем реєстрації (прописки) фактично не проживає (а. с. 28). При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували викладені у вказаних поясненнях твердження позивача. Натомість, актом проведення обстеження сім`ї від 15.09.2022 № 29285 встановлено факт спільного проживання позивача та його тещі (а. с. 27).

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, позивач не вказав тещу ОСОБА_2 як члена своєї сім`ї, оскільки декларація заповнювалася з урахуванням пункту 5 Порядку № 895, яким визначено вичерпний перелік осіб, які включаються до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, і теща як член сім`ї у пункті 5 Порядку № 895 не зазначена. Проте, з урахуванням приписів пункту 1 Порядку № 895 (щодо призначення компенсації за догляд фізичній особі, яка надає соціальні послуги, особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки), за умови дотримання критеріїв віднесення до кола членів однієї сім`ї, теща та зять можуть вважатися членами однієї сім`ї, та зазначена компенсація може виплачуватися особі за надання соціальних послуг з догляду тещі.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відзиву на позовну заяву про те, що у ОСОБА_2 є інші родичі першого ступеня споріднення, які можуть претендувати на отримання компенсації, оскільки з акту проведення обстеження сім`ї від 15.09.2022 № 29285 вбачається, що ОСОБА_2 потребує догляду зі сторони чоловічої статі, позаяк є інвалідом І групи довічно, самостійно не пересувається, а чоловік ОСОБА_2 надати цю допомогу не в змозі, оскільки сам хворіє (а. с. 27), так само як не і можуть надати таку допомогу доньки ОСОБА_2 . Суд також звертає увагу, що відсутність у ОСОБА_2 членів сім`ї, які можуть надати їй допомогу у пересуванні, також свідчить про те, що таку допомогу надає їй позивач, спільно проживаючи однією сім`єю.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі, з тієї підстави, що особа з інвалідністю І групи ОСОБА_2 не є членом сім`ї заявника ОСОБА_1 . Враховуючи також, що за приписами пунктів 14, 17 Порядку № 859 про відмову у призначенні компенсації уповноваженим органом приймається рішення, яке може бути оскаржено, та у цьому випадку було прийнято рішення від 23.09.2022 про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі (а. с. 25), яким порушені права позивача, тому, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною відмови належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення Департаменту від 23.09.2022.

При цьому, враховуючи визнання судом протиправним та скасування рішення Департаменту від 23.09.2022 про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі, а також подання позивачем заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документів, передбачених пунктом 7 Порядку № 859, відсутність передбачених пунктом 2 Порядку № 859 підстав для відмови у призначення спірної компенсації, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позовні вимоги зобов`язального характеру належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу з вересня 2022 року (тобто, з місяця звернення за компенсацією, відповідно до абзацу першого пункту 14 Порядку № 859) компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн, сплачений квитанцією від 19.10.2022 (а. с. 6, 35).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі за заявою ОСОБА_1 від 12 вересня 2022 року № 29285.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, м. Луцьк, пр-т Волі, 4а, ідентифікаційний код 03191963) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) з вересня 2022 року компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .

Стягнути з Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, м. Луцьк, пр-т Волі, 4а, ідентифікаційний код 03191963) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх