Справа № 440/8710/21
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8710/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Сенчанської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.09.2021):

- визнати незаконним та скасувати рішення десятої сесії Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області восьмого скликання від 13.07.2021 року №235 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 код (КВЦГІЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області площею 2 га, кадастровий номер :00:004:1494.

- зобов`язати Сенчанську сільську раду Миргородського району Полтавської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 код (КВЦПЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області площею 2 га. кадастровий номер :00:004:1494, та передати зазначену ділянку у власність ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року ОСОБА_2 (надалі також позивач; ОСОБА_2 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області (надалі також відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 09.08.2021 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 06.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 04.10.2021 прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 30.10.2020 №17413-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі розробленого проекту землеустрою 30.11.2020 здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:1455 в Державному земельному кадастрі. Позивач звернувся з клопотанням до Сенчанської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:1455 за результатами розгляду якого відповідачем прийнято рішення від 30.04.2021 №121, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з відсутністю об`єкта. Позивач вважав це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що проект землеустрою відповідає вимогам законодавства України та погоджений у встановленому законом порядку, а тому у відповідача не було правових підстав для відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. 20.04.2021 земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:1455 перенесено в архівний шар, оскільки зареєстровано земельну ділянку площею 41,1536 га з кадастровим номером :00:004:1467, в межі якої увійшла бажана позивачем земельна ділянка. 02.07.2021 позивач повторно провів реєстрацію земельної ділянки площею 2 га на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами реєстрації земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :00:004:1478. Позивач звернувся з клопотанням до Сенчанської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:1478 за результатами розгляду якого відповідачем прийнято оскаржуване рішення від 13.07.2021 №235, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. В уточненій позовній заяві позивач додатково вказував, що 06.07.2021 земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:1478 перенесено в архівний шар, оскільки зареєстровано земельну ділянку площею 41,1536 га з кадастровим номером :00:004:1482, в межі якої увійшла бажана позивачем земельна ділянка. 14.09.2021 позивач повторно провів реєстрацію земельної ділянки площею 2 га на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами реєстрації земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :00:004:1494.

24.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.06.2020 №13748-СГ надано дозвіл Вирішальненській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення громадських пасовищ. Рішенням п`ятої сесії восьмого скликання №81 від 01.03.2021 виконавчому комітету Сенчанської сільської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки. 20.04.2021 на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок було здійснено реєстрацію земельної ділянки площею 41,1536 га з кадастровим номером :00:004:1467 в Державному земельному кадастрі. 06.07.2021 на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок було здійснено реєстрацію земельної ділянки площею 41,1536 га з кадастровим номером :00:004:1482 в Державному земельному кадастрі. Рішенням десятої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 13.07.2021 №235 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою у зв`язку з невідповідністю його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівній документації.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.06.2020 №13748-СГ надано дозвіл Вирішальненській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 53,1536 га, кадастровий номер :00:004:0742 для створення громадських пасовищ (код згідно КВЦПЗ - 18.00 - землі загального користування) з подальшою передачею у комунальну власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області /а.с. 133/.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 30.10.2020 №17413-СГ надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області орієнтовною площею 2,00 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства /а.с. 10/.

На замовлення ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 код (КВЦПЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області /а.с. 37-97/.

18.11.2020 експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кзіцкою Л.П. складено висновок №26874/82-20 про розгляд документації із землеустрою, у пункті 10 якого зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 код (КВЦПЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області погоджується.

У пункті 8 цього висновку вказано, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 код (КВЦПЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

У пункті 9 висновку зазначено, що зауваження відсутні, пропозиції відсутні /а.с.96-97/.

11.12.2020 прийнято рішення Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №28, пунктом 1 якого почато процедуру реорганізації, а пунктом 2 вирішено, що Сенчанська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Вирішальненської, Корсунівської, Ісковецької, Жданівської сільських рад /а.с. 138-140/.

Рішенням п`ятої сесії восьмого скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №81 від 01.03.2021 виконавчому комітету Сенчанської сільської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сільськогосподарського призначення /а.с. 144/.

20.04.2021 відділом у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, складеної 17.03.2021, зареєстровано земельну ділянку площею 41,1536 га з кадастровим номером :00:004:1467 у Державному земельному кадастрі, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 145-149/.

06.05.2021 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:1467 площею 41,1536 га за Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №256059758 від 12.05.2021, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 152/.

02.07.2021 відділом у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області зареєстровано земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :00:004:1478 у Державному земельному кадастрі, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /а.с. 14-16/.

05.07.2021 позивач звернувся до Сенчанської сільської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:1478 та передачу її у власність .

06.07.2021 відділом у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, складеної 17.03.2021, зареєстровано земельну ділянку площею 41,1536 га з кадастровим номером :00:004:1482 у Державному земельному кадастрі, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 153-157/.

Рішенням десятої сесії восьмого скликання (друге пленарне засідання) Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 13.07.2021 №235 "Про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність громадянам" (пункт 7) відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 код (КВЦПЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів с. Вирішальне сільської ради Лохвицького району Полтавської області площею 1,9598 га, кадастровий номер :00:004:1478 у зв`язку з невідповідністю його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівній документації /а.с. 18/.

Позивач не погодився з рішенням десятої сесії восьмого скликання (друге пленарне засідання) Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 13.07.2021 №235 "Про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність громадянам" та звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню десятої сесії восьмого скликання (друге пленарне засідання) Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 13.07.2021 №235 "Про відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність громадянам", суд дійшов наступних висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (надалі - ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Положеннями частини 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За змістом частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені статтею 12 ЗК України, відповідно до приписів частини 1 якої до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За приписами частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною 7, 9 статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Частиною 10 статті 118 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з частинами 8, 9, 10 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій";

надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Висновки щодо правозастосування

Суд враховує, що наведеними вище положеннями статей 116, 118 ЗК України гарантоване право особи на отримання у власність в межах норм безоплатної приватизації, з-поміж іншого, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним (компетентним) органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Так, розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.

При цьому закон зобов`язує компетентний орган за результатами розгляду заяви зацікавленої особи про затвердження проекту землеустрою прийняти конкретне мотивоване рішення: про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні.

У свою чергу, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 ЗК України, норми статті 118 ЗК України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2019 у справі №1640/2594/18, від 31.01.2019 у справі №815/2488/17, від 30.08.2018 у справі №817/586/17, від 18.08.2018 у справі №818/1976/17.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.08.2018 у справі №817/586/17 та від 24.01.2020 у справі №316/979/18, відповідно до яких перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту; такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

Надана суду копія проекту землеустрою містить висновок від 18.11.2020 №26874/82-20 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наданий експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області /а.с. 13/.

Зі змісту зазначеного висновку судом встановлено, що обрана позивачем земельна ділянка не належить до особливо цінних земель (підпункт 4 пункту 6), обмеження щодо використання земельної ділянки - відсутні (підпункт 5 пункту 6).

Відповідно до пунктів 8, 10 - проект землеустрою відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, зауваження/пропозиції - відсутні, погоджується державним кадастровим реєстратором.

З урахуванням наведеного, оскільки проект землеустрою погоджено у визначеному законом порядку державним кадастровим реєстратором за принципом екстериторіальності, у відповідача відсутні підстави перевіряти такий проект землеустрою на відповідність вимогам ЗК України та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів.

За змістом статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною першою статті 9 названого Закону визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом пункту 70 Порядку про ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.10.2012 №1051 /далі - Порядок № 1051/ державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її відповідно до пункту 71 цього Порядку.

Пунктом 73 Порядку №1051 визначено, що державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Пунктом 74 Порядку №1051 передбачено, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Відповідно до пункту 75 Порядку №1051 у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор: 1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру вносить електронний документ та відомості, які він містить, до Державного земельного кадастру; 2) робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об`єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь у паперовій формі позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 15. У разі подання заявником документації із землеустрою та оцінки земель в електронній формі зазначена позначка не проставляється, а така документація підписується Державним кадастровим реєстратором із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису; 3) присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107 - 161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї); 4) виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162 - 199 цього Порядку, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру; 5) оприлюднює інформацію про внесення відомостей до Державного земельного кадастру згідно з пунктами 209 - 211 цього Порядку та відповідні відомості про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162 - 199 цього Порядку; 6) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру у разі подання такої документації у паперовій формі або в електронній формі - за власним кваліфікованим електронним підписом.

Витяг з Державного земельного кадастру, який надається для підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей, є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).

Суд враховує, що на підставі наданого позивачем проекту землеустрою державним кадастровим реєстратором відділу у Лохвицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вчергове здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :00:004:1494 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.09.2021 № НВ-021 /а.с. 173/, що крім іншого свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою.

З урахуванням наведеного, оскільки проект землеустрою погоджено у визначеному законом порядку за принципом екстериторіальності та на його підставі зареєстровано земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у відповідача були відсутні визначені законом підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

За таких обставин, суд констатує, що оскаржене рішення Сенчанської сільської ради від 13.07.2021 №235 не містить визначених законом підстав для відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою, а тому є протиправним та підлягає скасуванню у відповідній частині, з урахування чого позов у цій частині вимог належить задовольнити.

Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка належить до комунальної власності Сенчаської селищної ради та використовується для створення громадського пасовища суд відхиляє з огляду на те, що зазначені обставини не є передбаченими законом підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність і могли бути аргументами на стадії надання дозволу та відповідно розробки проекту землеустрою. Однак після виготовлення проекту та погодження у визначеному законом порядку за принципом екстериторіальності та на його підставі реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, цей аргумент не може бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Посилання відповідача на те, що земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:1494 було сформовано лише 13.09.2021, внаслідок чого вона не була предметом оскарженого у цій справі рішення суд також відхиляє з огляду на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:1478, яку просив передати у власність позивач, у чому йому було відмовлено рішенням відповідача №235 від 13.07.2021, це та сама земельна ділянка, що й земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:1494, оскільки ці земельні ділянки мають однакову площу та сформовані на підставі одного й того ж проекту землеустрою, складеного на замовлення позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .

Водночас, неодноразове формування спірної земельної ділянки на підставі одного й того ж проекту землеустрою, складеного на замовлення позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , було зумовлено тим, що позивача було позбавлено можливості отримати у власність земельну ділянку на підставі законної процедури, якої ним було повністю дотримано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.220 у справі №688/2908/16-ц зазначила, що може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи.

Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи.

Суд також враховує, що відповідач у спірних правовідносинах діяв з порушенням принципу "належного урядування", сформованого у практиці ЄСПЛ.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, суд виходить з такого.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №823/59/17 виклав правовий висновок, відповідно до якого повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Повноваження щодо затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою регламентовано статтею 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішення не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

Суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням наведеного, зважаючи на дотримання позивачем порядку розроблення землевпорядної документації з метою отримання земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації та недоведення відповідачем факту наявності визначених законом підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 у цьому випадку буде саме зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер :00:004:1494.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При вирішенні даної справи суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Сенчанської сільської ради (вул. Героїв України, 8, с. Сенча, Миргородський район, Полтавська область, 37254, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення десятої сесії Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області восьмого скликання від 13 липня 2021 року №235 в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 код (КВЦГІЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Сенчанську сільську раду Миргородського району Полтавської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 код (КВЦПЗ) 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області площею 2 га. кадастровий номер :00:004:1494, та передати зазначену ділянку у власність ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя І.С. Шевяков