Справа № 440/8745/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8745/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8745/22 за позовом громадянина Йорданії ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішень,
В С Т А Н О В И В:

11.10.2022 адвокат Заліпа Наталія Юріївна, здійснюючи представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі - УДМС), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Прикордонний загін), в якому просить суд:
- скасувати рішення УДМС №44 від 31.08.2022 про заборону в`їзду в Україну, яким громадянину Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживав в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено в`їзд в Україну строком на три роки;
- скасувати рішення УДМС №481 від 05.09.2022 про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Ізраїля.
- скасувати рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) Прикордонного загону від 02.09.2022 №2 про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства.
В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на неправомірну, як на її думку, поведінку відповідачів, які допустили занадто формальний підхід під час прийняття спірних рішень, чим позбавили позивача можливості в`їзду та навчання в Україні. Вказує, що станом на час звернення до суду постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, які слугували підставою для прийняття спірних рішень, позивачем виконані, тому відпали й підстави для заборони в`їзду в Україну.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник УДМС у наданому до суду 08.11.2022 відзиві на позов просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивує правомірністю рішення про заборону в`їзду в Україну позивачу з тих підстав, що під час попереднього перебування на території України той не виконав постанови УПП в Полтавській області ДПП про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У свою чергу рішення про заборону в`їзду стало підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання. За фактом скасування посвідки УДМС поінформовано позивача, приймаючу сторону, а відповідну інформацію направлено до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Інформацію про скасування посвідки внесено до підсистеми "ФМ "Недійсний документ" (а.с. 33-35).
У відповіді на відзив адвокат Заліпа Н.Ю. пояснює, що метою прибуття до України громадянина Йорданії ОСОБА_1 є продовження навчання у Полтавському державному медичному університеті на денній формі навчання здобувача вищої освіти 5-го курсу. При цьому, винесення рішень УДМС про скасування посвідки на тимчасове проживання, про заборону в`їзду в Україну порушує конституційні права особи на здобуття вищої освіти. Зауважує, що за інформацією УПП в Полтавській області ДПП, що міститься в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" відсутні відомості про невиконані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 (а.с. 70-72).
28.12.2022 до суду від командира Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 Прикордонний загін) надійшов відзив на позов, за змістом якого причиною прийняття рішення про відмову позивачу в перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну були наявні в інформаційно-телекомунікаційній системі прикордонного контролю "Гарт-1" Державної прикордонної служби України відомості про встановлення тимчасового обмеження у праві в`їзду в Україну відносно громадянина Йорданії ОСОБА_1 за дорученням Державної міграційної служби України (а.с. 81-83).
Інших заяв по суті до суду не надходило.
Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи суд встановив, що за клопотанням Української медичної стоматологічної академії (а.с. 53) 08.01.2019 громадянин Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , отримав посвідку на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_4 , запис №398, орган, що видав - 5301, дата закінчення строку - 31.08.2024 (а.с. 24-25). Зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 на території України: АДРЕСА_2 .
Як свідчить зміст обґрунтованого звернення Управління патрульної поліції в Полтавській області про прийняття рішення щодо заборони в`їзду на територію України терміном на три роки від 18.08.2022 №8636/41/26/03-2022, під час перебування на території України ОСОБА_1 вчиняв адміністративні правопорушення, зокрема:
- 29.03.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2310819 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 29.03.2020 о 00 год. 31 хв. по вул. Європейській, 168 у м. Полтава даний громадян керував транспортним засобом і при здійсненні повороту не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України, за фактом чого прийнято рішення щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн;
- 28.05.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAM №2600550 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 28.05.2020 о 13 год. 40 хв. по вул. Великотирнівській, 19 у м. Полтава даний громадянин керував транспортним засобом та перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за фактом чого прийнято рішення щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн;
- 03.06.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2628062 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 03.06.2020 о 14 год. 27 хв. по вул. Європейській, 124 у м. Полтава даний громадянин керував транспортним засобом та перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України, за фактом чого прийнято рішення щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн;
- 29.10.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3353209 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено, що 29.10.2020 о 02 год. 01 хв. по вул. Соборності, 35 у м. Полтава даний громадян керував транспортним засобом та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г) Правил дорожнього руху України, за фактом чого прийнято рішення щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Вказані обставини вчинення позивачем адміністративних правопорушень учасниками справи не заперечуються, а тому приймаються до уваги як такі.
18.08.2022 у зв`язку з несплатою адміністративних штрафів вищезазначене обґрунтоване звернення УПП в Полтавській області про прийняття відносно ОСОБА_1 рішення щодо заборони в`їзду на територію України терміном на три роки було надіслано до УДМС (а.с. 40).
З метою перевірки наданої УПП в Полтавській області інформації, 23.08.2022 УДМС був направлений відповідний запит №5301.6-6541/53.3-22 (а.с. 41) до Київського ВДВС у м. Полтаві.
Згідно з отриманою відповіддю від 29.08.2022 №62506, у Відділі з 03.02.2021 по 29.03.2021 перебувало виконавче провадження №64341782 з виконання постанови УПП в Полтавській області EAM №3353209 від 29.10.2020 про стягнення штрафу в сумі 850,00 грн. На підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" 29.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 41).
Враховуючи вищевикладене та у відповідності до абз. 7 частини 1 ст. 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", підпункту "д" пункту 4 Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду на територію України іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом МВС від 17.12.2013 № 1235, УДМС своїм рішенням від 31.08.2022 №44 заборонив громадянину Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в`їзд в Україну строком на три роки (а.с. 37).
Листом від 01.09.2022 № 5301.6-6914/53.3-22 УДМС надіслало це рішення з відповідним дорученням до Головного центру обробки спеціально інформації Державної прикордонної служби (а.с. 38-39).
У подальшому, відповідно до підпункту 5 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, рішенням УДМС від 05.09.2022 №481 позивачу скасовано ще й посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_4 , визнано її недійсною і такою, що підлягає вилученню та знищенню (а.с. 65).
Про факт скасування зазначеної посвідки УДМС поінформувало позивача за адресою його реєстрації (лист від 06.09.2022 №5301.3-7023/53.3-22, а.с. 65), приймаючу сторону в особі проректора Полтавського державного медичного університету (лист від 06.09.2022 №5301.3-7025/53.3-22, а.с. 61), а також направлено відповідну інформацію до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (лист від 06.09.2022 № 5301.3-7019/53.3-22, а.с. 62). Інформацію про скасування посвідки внесено до підсистеми "ФМ "Недійсний документ".
02.09.2022 при спробі перетину державного кордону України громадянином Йорданії ОСОБА_1 заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) капітан ОСОБА_2 , як уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону прийняв рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортний документ НОМЕР_5 на підставі частини 1 статті 8 Закону України "Про прикордонний контроль" та вручив йому це рішення (а.с. 10-11).
Керуючись рішенням УДМС №481 від 05.09.2022 про скасування посвідки на тимчасове проживання, на підставі пп. 5 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, наказом ректора Полтавського державного медичного університету від 29.09.2022 №103-і ОСОБА_1 , здобувача вищої освіти 5-го курсу (9 семестру) 30 групи 2022/2022 н.р. міжнародного факультету денної форми навчання, галузі знань 22 Охорона здоров`я, освітньо-кваліфікаційного рівня магістр, спеціальності 222 Медицина з оплатою вартості навчання на договірній основі, відраховано з університету з 27.09.2022 (а.с. 74).
ОСОБА_1 не погоджуючись із правомірністю рішень УДМС про скасування посвідки на тимчасове проживання, про заборону в`їзду в Україну, а також рішенням Прикордонного загону про відмову у перетинання державного кордону України, звернувся через свого представника до суду з цим позовом, оскільки вважає, що виконав постанови про накладення адміністративних стягнень, а тому відпали підстави для заборони в`їзду в Україну.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначений Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (надалі - Закон № 3773-VI).
За визначеннями термінів, наведеними у статті 1 Закону №3773-VI, іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Частиною третьою статті 3 вказаного Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №3773-VI, в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.
Згідно з ч. 3 ст. 13 цього ж Закону, рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360 (надалі Положення №360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
За правилами пункту 2 Положення №360, ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється, визначає Інструкція про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1235, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за № 25/24802.
Пунктом 3 Інструкції № 1235 передбачено, що рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
Рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою, зокрема, за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну (підпункт "д" пункт 4 Інструкції № 1235).
Суд під час вирішення даного публічно-правового спору надаватиме оцінку обставинам не/правомірності спірних актів індивідуальної дії на момент їх прийняття.
Як вже з`ясовано судом вище, УПП в Полтавській області 18.08.2022 подало до УДМС обґрунтоване звернення №8636/41//26/03-2022 про прийняття рішення щодо заборони в`їзду на територію України терміном на три роки ОСОБА_1 , яке вмотивоване посиланням на факти вчинення позивачем адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху, що відображені у постановах серії ЕАК №2310819 від 29.03.2020, серії ЕАМ №2600550 від 28.05.2020, серії ЕАМ №2628062 від 03.06.2020, серії ЕАМ №3353209 від 29.10.2020.
Як повідомила суду представник позивача, на момент звернення з цим позовом органами ДВС винесені постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою боргу у повному обсязі, а саме:
- від 08.09.2022 ВП №63187636 з примусового виконання постанови УПП в Полтавській області серії ЕАК 2310819 від 29.03.2020 (а.с. 19);
- від 09.09.2022 BП №63185863 з примусового виконання постанови УПП в Полтавській області серії ЕАМ 2600550 від 28.05.2020 (а.с. 17);
- від 09.09.2022 ВП №63185810 з примусового виконання постанови УПП в Полтавській області серії ЕАМ 2628062 від 03.06.2020 (а.с. 18);
- від 07.09.2022 ВП №64341782 з примусового виконання постанови УПП в Полтавській області серії ЕАМ 3353209 від 29.10.2020 року (а.с. 22).
Обставини закінчення цих виконавчих проваджень є очевидним свідченням того, що сплата штрафів відбулася вже після прийняття УДМС 31.08.2022 спірного рішення про заборону в`їзду в Україну, а не до нього.
Врахувавши вищевказані норми законодавства та з`ясовані обставини справи, суд дійшов висновку про те, що обставини наявності своєчасно невиконаних під час попереднього перебування на території України рішень органу державної влади, уповноваженого накладати адміністративні стягнення, були належною та достатньою підставою, передбаченою абз. 7 ч. 1 ст. 13 Закону №3773-VI, для прийняття УДМС рішення від 31.08.2022 №44 щодо заборони в`їзду на територію України ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вимоги щодо його скасування суд визнає безпідставними, а позов у цій частині вимог - таким, що не підлягає задоволенню.
Надаючи оцінку обставинам правомірності рішення УДМС від 05.09.2022 №481 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 , суд виходить з такого.
За приписами пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 (надалі - Порядок №322), посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:
1) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;
2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;
3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;
4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;
5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну;
6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;
61) якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся;
62) отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки;
7) в інших випадках, передбачених законом.
Рішення УДМС від 05.09.2022 №481 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 прийнято на підставі пп. 5 п. 63 Порядку №322 (наявне рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну).
Тож за відсутності підстав для скасування рішення УДМС від 31.08.2022 №44 про заборону в`їзду в Україну, відсутні й підстави для скасування рішення УДМС від 05.09.2022 №481 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 , яке по суті є похідним від першого.
Оцінюючи твердження представника позивача, висловлені у відповіді на відзив, про те, що оскаржені рішення УДМС порушують конституційні права особи на здобуття вищої освіти, суд зазначає, що підставою для прийняття цих рішень були обставини невиконання позивачем під час попереднього перебування в Україні рішення органу державної влади, уповноваженого накладати адміністративні стягнення.
Відповідно до статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Тобто, будь-якому праву, в тому числі й конституційному праву на освіту кожного, кореспондує відповідний обов`язок.
Іноземні громадяни реалізують це право з урахуванням умов передбачених, крім іншого, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 23 якого передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Міра відповідальності, яка обрана спірними рішеннями, ґрунтується на приписах вищевказаного Закону, а тому доводи представника позивача щодо порушення конституційних прав особи на здобуття вищої освіти суд визнає голослівними і некомпетентними, як для адвоката.
Оцінюючи на предмет правомірності рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) від 02.09.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину Йорданського Хашимітського Королівства ОСОБА_1 , суд з`ясував, що таке прийнято на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про прикордонний контроль".
Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України "Про прикордонний контроль", уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови:
1) наявності в нього дійсного паспортного документа;
2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну;
3) наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України;
4) підтвердження мети запланованого перебування;
5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.
Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.
Як було вже встановлено судом, 02.09.2022 ОСОБА_1 прибув до державного кордону України для перетинання в міжнародний автомобільний пункт пропуску "Краківець" з метою в`їзду в Україну, проте у зв`язку з існуючою забороною в`їзду на територію України терміном на три роки заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) 02.09.2022 прийняв рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю (а.с. 10-11).
Тобто, встановивши наявність рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну, інспектор прикордонної служби, виконуючи імператив частини першої статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль", правомірно відмовив у перетинанні державного кордону України іноземцю, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
Представник позивача, адвокат Заліпа Н.Ю., у позові наголошує на тому, що станом на час звернення до суду відпали підстави для скасування посвідки на тимчасове проживання та заборони в`їзду, оскільки позивач виконав постанови про накладення адміністративних стягнення по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, факт чого підтверджується наявністю постанов органів ДВС про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі (а.с. 17-22). Крім того, до відповіді на відзив представник позивача додала відповідь УПП в Полтавській області від 22.10.2022 №126-Аз/41/26/01-2022, за змістом якої, станом на 14.10.2022 відповідно до даних, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційного порталу Національної поліції України" відсутні не виконані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відносно громадянина ОСОБА_1 (а.с. 76).
Проте, як вже з`ясовано судом вище, на момент винесення рішення УДМС від 31.08.2022 про заборону в`їзду в Україну штрафи сплачено не було. При цьому, сама по собі обставина сплати штрафу після прийняття рішення про заборону в`їзду не окреслена в тексті Закону №3773-VI в якості такої, що свідчить про відпадання яких-небудь підстав.
Тому ці мотиви позову суд відкидає як безпідставні.
За відсутності підстав скасування рішень УДМС від 31.08.2022 №44 про заборону в`їзду в Україну та від 05.09.2022 №481 про скасування посвідки на тимчасове проживання, а також рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) від 02.09.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України, відсутні й підстави для задоволення позову.
За таких обставин суд залишає позов без задоволення у повному обсязі.
За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 977,20 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов громадянина ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішень - залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун