Справа № 240/18606/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року м. Житомир справа № 240/18606/21

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення йому перерахунку пенсії на підставі оновленого грошового атестату від 30.04.2021 №9/373 та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, виданих ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі№240/13099/20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати йому пенсію на підставі оновленого грошового атестату від 30.04.2021 №9/373 та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, виданих ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 по справі№240/13099/20, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 02 грудня 2020 року.

В обґрунтування позову вказує, що з серпня 2019 року він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказує, що розмір його пенсії був обчислений із зазначеного в грошовому атестаті розміру його грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Однак, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 було встановлено, що в період проходженням ним служби у Житомирському обласному військовому комісаріаті з 01.03.2018 по 31.07.2019, останній виплачував йому грошове забезпечення у невірному розмірі за рахунок не застосування пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні починаючи у вищезазначений період розмірів його посадового окладу та окладу за військовим званням. На виконання зазначеного рішення суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 Житомирський обласний військовий комісаріат перерахував та виплатив йому грошове забезпечення (в тому числі основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 01.03.2018 по 31.07.2019, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти. Відтак, у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення на день звільнення, вказаного в грошовому атестаті, на підставі якого позивачу в 2019 році була призначена пенсії, ІНФОРМАЦІЯ_1 видав йому оновлений грошовий атестат від 30.04.2021 №9/373 та довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374. Однак відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вищезазначених оновлених документів про розмір грошового забезпечення, який враховується при призначенні пенсії. Вважаючи таку відмову протиправною, а своє право на належне пенсійне забезпечення порушеним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/18606/21 за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначив, що пенсія ОСОБА_1 була призначена на підставі документів, які були особисто надані позивачем. До заяви про призначення пенсії було додано грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення, які є за своєю правовою природою індивідуально визначеним рішенням суб`єкта владних повноважень. Відтак відповідач вказує, що в даному випадку, вищезазначені документи, які були надані при призначені пенсії, являються законними, не відкликаними у визначений спосіб органом, що їх видав, а тому їх показники, підлягають обов`язковому використанню. Крім того, у відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зауважило, що згідно з нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом. Однак, позивач просить здійснити перерахунок його пенсії на підставі виданих після виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 грошового атестату від 30.04.2021 №9/373 та довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, в яких зазначено грошове забезпечення в збільшених розмірах ніж при призначенні пенсії. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вважає, що даний перерахунок є неможливим, тому що перерахунок пенсії може відбутись лише на основі довідки встановленої форми, виданої уповноваженим органом. З огляду на зазначене, відповідач просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що до 31 липня 2019 року ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони Ружинського районного військового комісаріату Житомирської області.

В серпні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 був здійснений відповідачем на підставі інформації про розмір грошового забезпечення, що враховується при призначенні пенсії, вказаної в грошовому атестаті та довідці про додаткові види грошового забезпечення. Зокрема, загальний розмір грошового забезпечення позивача для обрахунку розміру його пенсії склав 15658,26 гривень, в тому числі: посадовий оклад - 5220,00 грн, оклад за військове звання - 1340,00 грн, надбавка за вислугу років (50 %) - 1340,00 грн та середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - 5818,26 грн (в т.ч.: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу з таємними документами та премія).

В подальшому, вважаючи, що в період проходження ним військової служби з 01.03.2018 по 31.07.2019 Житомирський обласний військовий комісаріат виплачував йому грошове забезпечення в невірному розмірі, за рахунок визначення розмірів його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, а не 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без застосування пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", ОСОБА_1 звертався з позовом до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 позов ОСОБА_1 до Житомирського обласного військового комісаріату було задоволено повністю:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягали у не застосуванні пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні починаючи з 01.03.2018 по 31.07.2019 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року;

- зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити ОСОБА_1 недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі одноразової грошової допомоги у разі звільнення) відповідно до пункту 1 примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VІІІ на 01.01.2018 та Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №2629-VІІІ на 01.01.2019.

На виконання вищезазначеного рішення суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 Житомирський обласний військовий комісаріат (після перейменування - ІНФОРМАЦІЯ_1) перерахував та доплатив ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.07.2019.

Виплачене позивачу, за період проходженням ним військової служби у Житомирському обласному військовому комісаріаті з 01.03.2018 по 31.07.2019, грошове забезпечення в невірному розмірі було відображене в грошовому атестаті та довідці про додаткові види грошового забезпечення та відповідно враховане при призначенні йому пенсії.

Відтак, у зв`язку зі зміною після виконання рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , на підставі якого йому в 2019 році була призначена пенсії, ІНФОРМАЦІЯ_1 видав позивачу оновлений грошовий атестат від 30.04.2021 №9/373 та оновлену довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, в яких складові грошового забезпечення позивача були зазначенні з урахуванням розмірів, обрахованих на виконання рішення суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20.

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в оновленому грошовому атестаті від 30.04.2021 №9/373 та оновленій довідці про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374.

Однак, за наслідками розгляду заяви позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 15.07.2021 №19245-17663/Б-02/8-0600/21 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії на підставі грошового атестату від 30.04.2021 №9/373 та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, оскільки рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 на управління жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії на підставі вказаного грошового атестату від 30.04.2021 №9/378 та довідки від 30.04.2021 №9/374 покладено не було.

Не погоджуючись з такою відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закон №2262-ХІІ передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту "а" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.

Згідно з статтею 2 Закон №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені в статті 12 Закону №2262-ХІІ, згідно з пунктом "а" якої, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12) призначається в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що розмір пенсії за вислугу років визначається як відсоткове співвідношення до відповідного розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала станом на дату звільнення з військової служби.

При цьому, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Нормами частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

При цьому, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, основних видів грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії (в середньому розмірі за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням). Відтак, розмір будь-якої із вищезазначених складових грошового забезпечення впливає на розмір призначеної особі пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками розгляду адміністративної справи №240/13099/20 судом було встановлено, що в період проходженням військової служби у Житомирському обласному військовому комісаріаті з 01.03.2018 по 31.07.2019 ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення у меншому розмірі, ніж визначено в законодавстві, оскільки, при обчисленні в зазначений період розмірів його посадового окладу та окладу за військовим званням, Житомирський обласний військовий комісаріат протиправно не застосував пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та визначив розмір вказаних складових грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, а не з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року. Вказані обставини встановлені в рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20, а тому відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України вони не потребують доказування.

Оскільки, отримане ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходженням ним військової служби з 01.03.2018 по 31.07.2019 було включено до грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення, на підставі яких в серпні 2019 року позивачу була призначена пенсії за вислугу років, то розмір цього грошового забезпечення безпосередньо вплинув на розмір призначеної позивачу пенсії.

Судом встановлено, що після виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №240/13099/20 та виплати позивачу грошового забезпечення за період проходженням ним військової служби з 01.03.2018 по 31.07.2019 в належному розмірі, ІНФОРМАЦІЯ_1 видав ОСОБА_1 оновлений грошовий атестат від 30.04.2021 № 9/373 та оновлену довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 30.04.2021 № 9/374, з відображенням у них інформації про складові грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії, та їх розміри з урахуванням виплат, проведених на виконання рішення суду у справі №240/13099/20.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Тобто, даною нормою Закону №2262-XII, чітко визначено, що якщо пенсіонер подасть додаткові документи, які дають право на підвищення його пенсії, то у нього виникає право на перерахунок.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 07 червня 2021 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в оновленому грошовому атестаті від 30.04.2021 №9/373 та оновленій довідці про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374.

Однак, відповідач відмовив йому у такому перерахунку, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки, як встановлено під час розгляду справи, розмір пенсії позивача при її призначенні в серпні 2019 року був визначений з урахуванням протиправно виплаченого позивачу Житомирським обласним військовим комісаріатом грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.07.2019 в зменшеному розмірі.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" однією із функцій Пенсійного фонду є здійснення перерахунку пенсій.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах, які виникли між сторонами, відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії позивача, оскільки таку функцію прямо покладено на цей державний орган Законом.

Згідно з статтею 51 Закону №2262-XII при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимога позивача здійснити перерахунок та виплату його пенсії, обчисливши її розмір виходячи із розмірів отриманого ним грошового забезпечення, зазначеного в оновленому грошовому атестаті від 30.04.2021 №9/373 та оновленій довідці про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, підлягає задоволенню.

Відтак, відмову відповідача у перерахунку пенсії позивача на підставі отриманих документів слід визнати неправомірною.

З приводу зазначених у відзиві на позовну заяву доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про те, що згідно з нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом, суд зазначає наступне.

Визначена Порядком №45 процедура здійснення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», стосується перерахунку таких пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Натомість, в даному випадку підставою для перерахунку пенсії позивача є не підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а фактично призначення йому пенсії в невірному розмірі за рахунок протиправної виплати в період проходженням військової служби у Житомирському обласному військовому комісаріаті з 01.03.2018 по 31.07.2019 грошового забезпечення в меншому розмірі, ніж визначено в законодавстві, та необхідність усунення вказаного порушення прав позивача.

З огляду на зазначене, положення Порядку №45 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому вищезазначені доводи відповідача є необґрунтованими та відхиляються судом.

Щодо дати з якої позивач має право на перерахунок його пенсії на підставі грошового атестату від 30.04.2021 №9/373 та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, суд зазначає наступне.

Позивачем до суду надано копію заяви про перерахунок його пенсії на підставі грошового атестату від 30.04.2021 №9/373 та довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 30.04.2021 №9/374, яка датована 07 червням 2021 року.

Згідно частини 2 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Суд відмічає, що оновлений грошовий атестат №9/373 та оновлена довідка про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення №9/374 були видані 30 квітня 2021 року.

Видача ІНФОРМАЦІЯ_1 грошового атестату від 30.04.2021 № 9/373 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 30.04.2021 № 9/374 є свідченням того, що довідка та грошовий атестат, що видавались позивачу при звільненні з військової служби, та на підставі яких йому в серпні 2019 року призначалась пенсія, містили складові, обраховані без урахування певних величин, тобто не відповідали нормам чинного законодавства.

Відтак суд вважає, що належним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 07.06.2021, тобто з дати звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії та доданими до неї грошовим атестатом від 30.04.2021 № 9/373 та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 30.04.2021 № 9/374.

Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі пунктів 8 та 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач був звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду.

Водночас, у позові позивачем також було заявлено вимогу про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь 4000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл вказаних витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6статті 134 КАС України).

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

Для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи було додано: договір про надання правової допомоги від 07.05.2021, укладений між ним та адвокатом Дмитренком В.В., акт приймання-передачі наданих послуг від 07.05.2021 №4, згідно якого адвокат надав позивачу послуги з направлення адвокатського запиту вартістю 500,00 грн та підготовки процесуальних документів по справі вартістю 3500,00 грн. Загальна вартість наданих послуг склала 4000,00 гривень. Крім того, для підтвердження факту оплати наданих йому послуг з правової допомоги позивач надав до суду прибутковий касовий ордер від 07.05.2021 №30-07-21 на суму 4000,00 гривень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позицій узгоджується з висновками Верховного суду у постанові від 22.12.2020 у справі № 520/8489/19.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, у даній категорії справ є усталена судова практика, розгляд справи проводився у порядку письмового провадження без виклику представників сторін у судове засідання.

Беручи до уваги зміст виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та їх вартість, суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є співмірними.

Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд, за критеріями обґрунтованості розміру витрат на правову допомогу та пропорційності до предмета спору, суд приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 гривень.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку його пенсії на підставі грошового атестату від 30.04.2021 № 9/373 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 30.04.2021 № 9/374, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 07 червня 2021 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату від 30.04.2021 № 9/373 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 30.04.2021 № 9/374, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (тисяча гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович