Справа № 440/10314/22
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10314/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви від 05 грудня 2022 року) до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про:

- визнання протиправною бездіяльності Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 06 лютого 2019 року по 16 листопада 2022 року за несвоєчасну виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 лютого 2019 року по день фактичної виплати індексації 16 листопада 2022 року, виходячи з розміру середньоденного його грошового забезпечення за два останні місяці служби перед звільненням, за несвоєчасну виплату йому індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/10314/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази.

03 січня 2023 року від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що за чинною редакцією статті 233 Кодексу законів про працю України строк звернення до суду з позовом щодо стягнення заробітної плати становить три місяці та позивач звернувся до суду з позовом поза межами цього строку. Крім того, про зміст наказів №692 від 26 грудня 2018 року та №25 від 06 лютого 2019 року, а відтак про (не) нараховані та (не) виплачені суми, які підлягають виплаті при звільненні, позивачу було достеменно відомо ще з 2019 року

Вирішуючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 116 «Строки розрахунку при звільненні» Кодексу законів про працю України (в редакції, що діяла до 19 липня 2022 року) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України (по стройовій частині) №25 від 06 лютого 2019 року /а.с. 8/ полковника ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) від 26 грудня 2018 року №692, наказано вважати таким, що справи та посаду здав, та з 06 лютого 2019 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі №440/6459/21 /а.с. 9/, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі №440/6459/21440/6459/21 /а.с. 10/, позов ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно в меншому розмірі внаслідок невірного визначення базового місяця; зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28 лютого 2018 року включно, застосувавши при цьому базовий місяць - січень 2008 року, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до виписки АТ "Ощадбанк" /а.с. 11, 35/ 16 листопада 2022 року на рахунок ОСОБА_1 здійснено зарахування грошового забезпечення військовослужбовця 57190,04 грн, ПДФО - 12787,84 у справі №440/6459/21, сума операції 69977,88 грн.

Таким чином, розрахунок із позивачем щодо виплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року проведено 16 листопада 2022 року, тобто із порушенням строку, визначеного статтею 116 КЗпП України.

Згідно зі статтею 117 «Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні» КЗпП України (в редакції Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, що набрав чинності 19 липня 2022 року) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Закріплена у статті 116 КЗпП України норма спрямована на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантує отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення, а стаття 117 КЗпП України стимулює роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником у день звільнення.

При цьому з аналізу статті 117 КЗпП України слідує, що середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні повинен виплачуватися роботодавцем у день фактичного розрахунку з працівником, а тому про порушення свого права внаслідок неотримання від роботодавця разом із сумами, що підлягали виплаті при звільненні, такого середнього заробітку працівник дізнається в день проведення з ним фактичного розрахунку.

Як встановлено судом, розрахунок по виплаті суми індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року у справі №440/6459/21 проведено відповідачем 16 листопада 2022 року та при виплаті суми індексації позивачу невиплачено середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні.

Таким чином, про порушення свого права на отримання середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивач дізнався саме 16 листопада 2022 року.

Відповідно до правової позиції, сформульованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (яка узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19, та витікає із самої назви статті 117 КЗпП України), за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України Про оплату праці середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у середньому розмірі заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Оскільки середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та на нього не поширюються норми щодо стягнення заробітної плати, до спірних правовідносин має бути застосований спеціальний строк звернення до суду, який встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України для спорів, пов`язаних зі звільненням з публічної служби.

Такий висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 08 вересня 2022 року у справі №320/2675/21 та від 17 листопада 2022 року у справі №520/12661/19.

Так, частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач звернувся до суду з цим позовом засобами поштового зв`язку - 21 листопада 2022 року, що підтверджується залученою до матеріалів справи роздруківкою про відстеження поштового відправлення АТ "Укрпошта" №432.

Тож позивач звернувся до адміністративного суду з позовом у місячний строк, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду, передбаченого статтею 233 Кодексу законів про працю України, є помилковим, а тому судом не враховується.

Аргумент відповідача стосовно того, що про невиплату середнього заробітку позивач дізнався ще в 2019 році, коли йому не було виплачено суму індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, суд також вважає безпідставним, оскільки обов`язок по виплаті середнього заробітку виникає у роботодавця не в день звільнення працівника, а в день проведення фактичного розрахунку з працівником щодо виплати сум, які йому належали на дату звільнення, але з вини роботодавця не були виплачені у день звільнення. Варто ще зауважити, що спір у цій справі не стосується питання виплати позивачу належних при звільненні сум, а стосується виплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, який є видом відповідальності роботодавця за затримку розрахунку при звільненні та розраховується за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

За таких обставин, наведених норм та висновків суду, відсутні підстави для задоволення клопотання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позовної заяви без розгляду у справі №440/10314/22.

Керуючись статями 122-122, 240, 243, 256, 294, Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позовної заяви без розгляду у справі №440/10314/22 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк