Справа № 560/8886/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8886/22
РІШЕННЯ

іменем України

03 січня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 21 лютого 2022 року № Ф-544-23, якою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску у сумі 21 227 гри. 14 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.01.2017 було припинено підприємницьку діяльність. Позивачем всю заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску сплачено, навіть через органи державної виконавчої служби.

Позивач вважає, що вищевказану вимогу відповідачем видано до особи, яка не є суб`єктом даних правовідносин, вимога є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з мотивів її прийняття зі спливом строку давності застосування штрафних санкцій.

Положення статті 25 Закону №2464 поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. З моменту внесення відомостей до державного реєстру про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 не є платником єдиного внеску, а отже, не є суб`єктом правовідносин, передбачених статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Застосування до позивача штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період часу після припинення діяльності фізичної особи-підприємця є протиправним.

Ухвалою суду від 29.08.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.01.2017 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за її рішенням, але з податкового обліку не знято.

Відповідачем 07.08.2017 прийнято рішення №/252 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 24008,17 грн. (в т.ч.: штрафні санкції на суму 3659,36 грн. та пеня в сумі 20348,81грн., яка нарахована за період з 03.01.2013 до 07.03.2017), яке 09.08.2017 було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист не був вручений позивачу та 11.09.2017 поштою повернуто до контролюючого органу з відміткою «повернення за закінченням терміну зберігання».

30.10.2017 виникла заборгованість по єдиному внеску в сумі 24006,33 грн.

У зв`язку із зарахуванням 22.12.2018 стягнутих коштів в межах виконавчого провадження в сумі 2112 грн. заборгованість позивачки становила 21894,33 грн.

21.04.2021 відповідачем прийнято рішення №004559/22-01-24-08 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 882,81 грн. (в т.ч.: пеня в сумі 882,81 грн., яка нарахована за період з 31.10.2017 по 22.12.2018), яке 22.04.2021 було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено позивачу 23.04.2021.

Станом на 12.05.2021 заборгованість по ЄСВ становила 22 777,14 грн.

За обліковими даними інтегрованої картки платника податків, станом на 21.02.2022 сума заборгованості позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становила 21 227,14 грн.

У зв`язку із наявністю недоїмки, відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-544-23 від 21.02.2022 у сумі 21 227,14 грн. та направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації, яку вручено платнику (згідно даних Укрпошти).

В інтегрованій картці позивача обліковується заборгованість по єдиному внеску в сумі 21 227,14 грн., яка станом на 05.09.2022 залишається непогашеною.

При цьому, згідно ч. 16 ст. 25 Закону 2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

26.01.2017 внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за її рішенням (дата реєстрації фізичної особи-підприємця - 05.04.2011).

Відповідачем 07.08.2017 прийнято рішення №/252 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 24008,17 грн. (з яких штраф у розмірі 3659,36 грн. та пеня в сумі 20348,81 грн., які визначені за період нарахованого єдиного внеску з 03.01.2013 до 07.03.2017).

Вказане рішення 09.08.2017 було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернуто до контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

21.04.2021 відповідачем прийнято рішення №004559/22-01-24-08 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 882,81 грн. (пеня, яка нарахована за період з 31.10.2017 по 22.12.2018).

Вказане рішення 22.04.2021 було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено позивачу 23.04.2021.

За обліковими даними інтегрованої картки ОСОБА_1 , станом на 31.02.2022 сума заборгованості позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 21 227,14 грн. (що становить пеню на вказану суму).

У зв`язку із наявністю недоїмки станом на 31.02.2022, відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-544-23 від 21.02.2022 у сумі 21 227,14 грн.

Вказана вимога отримана позивачем 21.03.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон №2464-VI), платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.11 ст.9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Також, відповідно до п.2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 (у редакції, чинній до 01.01.2015 - 10) відсотків своєчасно не сплачених сум.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що у разі наявності факту несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону № 2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Відповідно до ч.15 ст.25 Закону № 2464-VI суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Згідно з ч. 16 ст. 25 Закону № 2464-VI, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до п.3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

До позивача було застосовано санкції відповідно до рішень від 07.08.2017 №/252 та від 21.04.2021 №004559/22-01-24-08.

Доказів оскарження таких рішень в адміністративному чи судовому порядку позивачем не надано та судом не встановлено.

Враховуючи те, що факт наявності заборгованості підтверджується інтегрованою карткою платника та вказаними рішеннями, які є чинними, відповідачем правомірно прийнято оскаржувану вимогу, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Стосовно доводів позивача про те, що з 26.01.2017 він не має статусу фізичної особи - підприємця, а тому не є платником єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.6 Закону №2464-VI, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до підп.65.10.8 п.65.10 ст. 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно з підп.97.4.3 п.97.4 ст.97 ПК України передбачено, що особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Таким чином, фізичні особи-підприємці є платниками єдиного внеску до моменту припинення підприємницької діяльності. Однак державна реєстрація припинення підприємницької діяльності не припиняє зобов`язань особи щодо сплати заборгованості, яка виникла під час здійснення такої, та не звільняє від відповідальності за несвоєчасне погашення недоїмки.

Як встановлено судом, позивач припинив свою підприємницьку діяльність 26.01.2017, а в період з 05.04.2011 по 26.01.2017 перебував в статусі фізичної особи-підприємця та був платником єдиного внеску відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, а відтак зобов`язаний був своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2021 року у справі №640/7479/20.

Щодо доводів позивача про те, що всю заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску сплачено, то такі доводи стосуються підстав нарахування єдиного внеску (який згідно оскаржуваної вимоги не стягується), тому не охоплюються предметом спору. У спірному ж випадку оскаржувана вимога сформована на підставі чинних рішень (залишок боргу за якими становить лише сума пені).

При цьому строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Отже, відповідач правомірно прийняв оскаржувану вимогу, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову слід відмовити, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 січня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Головуючий суддя Д.А. Божук