Справа № 160/16574/22
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
24.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2), в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21 липня 2022 року №7091303/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17.06.2022 року та рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23 вересня 2022 року № 7376815/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 30.08.2022 року;
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції копія ухвали суду від 25.10.2022 надіслана учасникам справи засобами електронного зв`язку на їх офіційні електронні адреси та доставлена в електронні кабінети 25.10.2022 (довідки про доставку електронного листа від 25.10.2022). Крім того, копію ухвали суду від 25.10.2022 разом із копією позовної заяви з додатками вручено відповідачу-1 у паперовому вигляді 27.10.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання.
11.11.2022 від Державної податкової служби України надійшов відзив, в якому відповідач-2 позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Стаття 201-1 Податкового кодексу України регламентує електронне адміністрування ПДВ. ЄРПН функціонує відповідно до статті 201 Податкового кодексу України. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування в ЄРПН здійснюється за допомогою відповідного програмного забезпечення. Згідно з нормами Податкового кодексу України та порядку електронного адміністрування ПДВ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, центральним елементом СЕА ПДВ є електронні рахунки. Порядок №569 визначає електронний рахунок в СЕА ПДВ як рахунок, відкритий платнику податку у Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку. Кошти на електронному рахунку призначені для виконання вичерпного кола завдань та є гарантією, що фінансовий стан платника податку дозволяє йому належним чином виконати податковий обов`язок із нарахування та сплати ПДВ до державного бюджету. Невід`ємною складовою СЕА ПДВ є суми податку, що містяться у податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН. Платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на суму податку, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст. 201-1 Кодексу. Таким чином, і СЕА ПДВ, і ЄРПН взаємопов`язані і не можуть функціонувати самостійно, один без одного. Відповідно до Порядку №1246 податкова накладна після надходження та її розшифрування проходить автоматичну перевірку за низкою критеріїв та втручання посадовими особами податкового органу до автоматичної перевірки є неможливим. За результатами перевірок, визначених п.12 Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної. Тобто, Порядок №1246 визначає критерії, яким повинна відповідати податкова накладна, та в обов`язковому порядку повинна пройти перевірку, у разі її надходження до ЄРПН. Щодо вимог про зобов`язання податковий орган зареєструвати податкову накладну, відповідачем зазначено, що це є дискреційним повноваженнями контролюючого органу, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень на відповідність, закріплених частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не має втручатись у дискрецію суб`єкта владних повноважень. Для ухвалення рішення про зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну суд повинен перевірити саме той факт, що податкова накладна, подана позивачем, відповідає всім критеріям відповідно до пункту 12 Порядку №1246 і її можливо зареєструвати в ЄРПН. При цьому, така перевірка здійснюється податковим органом автоматично і судом не може бути проведена. З огляду на викладене, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, просить відмовити у задоволенні позову.
25.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій зазначає непогодження з доводами Державної податкової служби України про безпідставність заявлених позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії через дискреційність повноважень контролюючого органу на вчинення дій щодо реєстрації податкових накладних. Позивач вказує, що відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна, реєстрація якої зупинена, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної у разі надходження до ДПС України відповідного рішення. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений у рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Тож, реєстрація в ЄРПН податкових накладних за відповідним рішеннням суду належить до повноважень ДПС України, якою ведеться цей реєстр. За таких обставин, відсутні правові підстави вважати, що заявлені позовні вимоги є безпідставними.
28.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якій зазначає непогодження з доводами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та вказує, що відповідачем у відзиві не наведено жодних обґрунтувань на спростування доводів позовної заяви та наданих позивачем первинних документів на підтвердження наявності підстав для реєстрації податкових накладних. Крім того, відповідачем у відзиві зазначено про обставину перебування позивача у переліку платників, які відповідають п.8 критеріям ризиковості, однак вказана обставина жодним чином не може бути підставою для відмови у реєстрації податкових накладних, з приводу яких позивачем були надані первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Позивач також звертає увагу, 04.11.2022 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення №7082 про невідповідність позивача критеріям ризиковості платника податків. Щодо посилань відповідача-1 про дискреційність повноважень контролюючого органу на реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, позивачем викладено доводи, аналогічного змісту викладеним у відповіді на відзив відповідача-2.
Частиною першою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на те, що у період з 19.12.2022 по 01.01.2023 включно суддя Бухтіярова М.М. перебувала у відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності позивача за КВЕД: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (основний).
21.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» (далі - підрядник) укладено договір підряду (ремонт на території замовника) №1559-ЦК-ДЦ (а.с.15-22).
Відповідно до пункту 1.1.Договору підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик, своїми силами та засобами, використовуючи свої матеріали й обладнання, за завданням Замовника відповідно до умов цього Договору, виконати роботи з ремонту (код Робіт згідно з державним класифікатором продукції та послуг: 33.12) обладнання, його вузлів і комплектування , зазначених у Специфікаціях, які підписані обома сторонами і є невіддільною частиною цього Договору.
За умовами пункту 1.2.Договору додатки (Специфікації) оформляються відповідно до зразка, погодженого сторонами в Додатку № 1 до цього Договору, який є його невіддільною частиною.
Відповідно до пункту 1.3.Договорубезпосередній перелік, обсяг і вартість робіт погоджуються сторонами в Додатках, які є невіддільними частинами Договору.
Замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити виконані підрядником роботи (пункт 1.4 договору).
За змістом пункту 2.2. Договору замовник зобов`язується, зокрема, прийняти від підрядника виконані роботи за актом приймання-передачі виконаних робіт.
Загальна орієнтовна сума Договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 4 282 295,00грн. з ПДВ на дату укладання Договору (пункт 3.1. Договору).
Відповідно до пункту 3.4 Договору розрахунки за цим Договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 30-го календарного дня з дати підписання сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт.
Додатком №2 до Договору №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.2022 сторони погодили технічне завдання (а.с.24-30).
Додатковою угодою №1 відвід 31.05.2022 року до Договору №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.2022 (а.с.32) було внесено зміни, зокрема, пункт 3 розділу 4 «Загальна вартість і порядок розрахунків» та викладено у наступній редакції: Розрахунки за цим Договором здійснюються замовником у вигляді 30% передоплати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника та 70% протягом 30 календарних днів з дати підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, отриманого замовником оригіналу рахунку і за умови надання підрядником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених цим Договором; змінено орієнтовну суму Договору, яка складатиме разом 4 479 973,2грн. з ПДВ.
17.06.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» платіжним дорученням № 2548319 від 17 червня 2022 року попередню оплату на виконання умов договору від 21.02.2022 №1559-ЦК-ДЦз призначенням платежу «за КР радіального згущувача» у сумі 1 343991,96 грн.(а.с. 34).
На дату виникнення податкових зобов`язань позивачем було оформлено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №1 від 17.06.2022 на загальну суму 1 343 991,96 грн., в тому числі ПДВ 223 998,66 грн. (а.с.78).
Податкова накладна №1 від 17.06.2022 була прийнята, проте реєстрацію зупинено.
«Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрації ПН/РК від 17.06.2022 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо падати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Додатково повідомлено: показник «D» = 8.6749%, «Р» = 0.
Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.07.2022 №7091303/41933285 (а.с.108) було відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 17.06.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

В графі «додаткова інформація» зазначено: регістри бухгалтерського обліку.

Не погодившись з рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.07.2022 №7091303/41933285 позивачем засобами електронного зв`язку подано скаргу, яка згідно із квитанцією №2 від 01.08.2022 (а.с.112) доставлена до районного рівня Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (Новомосковська ДПІ).

12.08.2022 рішенням Комісії за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №31737/41933285/2 від 12.08.2022 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 17.06.2022 без змін з підстав: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с.113).

30.08.2022 сторонами Договору №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 узгоджено та підписано довідку форми №КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2022 року (а.с.35) та Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року на виконання Договору №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.2022 на загальну суму 1670 526,12грн. (а.с.36-39).

На дату виникнення податкових зобов`язань позивачем було оформлено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №3 від 30.08.2022 на загальну суму 326 534,16 грн., в тому числі 54 422,36грн. ПДВ (а.с.114).

Податкова накладна №3 від 30.08.2022 була прийнята, проте реєстрацію зупинено.

В квитанції № від 15.09.2022(а.с.116) зазначено наступні підстави для зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 30.08.2022:

«Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрації ПН/РК від30.08.2022 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Додатково повідомлено: показник «D» = 14.6627%, «Р» =0.

21.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» надіслано засобами електронного зв`язку повідомлення № 2 (а.с.120) про подання пояснень та копій наступних документів (кількість додатків 17): Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.1, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.2, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.3, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.4, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.5, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.6, Додаткова угода №1 від 31.05.2022до Договору підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22, Довідка Радіальний ЦЗФ К, Акт №1 від 30.08, Платіжне доручення передплата, Договір №27 оренди нежитлового приміщення від 24.05.22 ч.1(1), Договір №27 оренди нежитлового приміщення від 24.05.22 ч.2(1), ліцензія, Дозвіл 1, Дозвіл 2, Декларація ТОВАНЕГА-ПЛЮС(1), пояснення.

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.09.2022 №7376815/41933285 було відмовлено в реєстрації податкової накладної №3 від 30.08.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. В графі «додаткова інформація» зазначено: наявність ризикових операцій.

Вважаючи протиправними рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За приписами абзаців «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних відносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

Постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В абзаці першому пункту 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з абзацами 9-11 пункту 201.1 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Відповідно до абзацу 13 пункту 201.1 статті 201 ПК України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних регламентований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пунктів 12-15 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режим і здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165 та Порядок розгляду скарги, відповідно у редакції на час спірних відносин).

За положенням пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно із пунктом 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пунктів 7 - 9 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.

При цьому, Додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління не існуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали намір упровадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточно діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

За приписами пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022, які були прийняті, про що свідчать квитанції від 15.07.2022 № та від15.09.2022 №, відповідно, протее реєстрацію зупинено.

У вказаних квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної наведені такі підстави для зупинення їх реєстрації: відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрації ПН/РК податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, контролюючим органом порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки мотивації підстав та причин віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» до категорії ризиковості платника податкувідповідачем-1 у квитанціях не наведено та не доведено відповідачами належними засобами доказування.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу положень пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Однак, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022даних про розрахунковий показник критерію (їв) ризиковості платника податку не наведений. Натомість в якості додаткового показника зазначений такий показник, як «D» = 8.6749%, «Р» = 0 (в квитанції від15.07.2022 №) та такий показник як «D» = 14.6627%, «Р» = 0 (в квитанції від15.09.2022 №).

Однак, такі показники не є прийнятними, оскільки розрахункові величини D та P - є ознаками, відповідно до яких перевіряються подані на реєстрацію податкові накладні саме до початку проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації.

Тобто ці величини за жодних умов не можуть вважатися показниками критеріїв ризиковості платника податку.

Окрім того, контролюючим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022 не було вказано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація таких податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Суд зауважує, що контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.

У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 (адміністративне провадження №К/9901/14651/19).

Таким чином, з метою забезпечення визначеності у податковому правозастосуванні та зважаючи на необхідність застосування принципу належного урядування при здійсненні суб`єктами владних повноважень своїх функцій, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування повинен здійснювати не лише загальне посилання на певний пункт Критеріїв ризиковості, а містити в собі вичерпний перелік документів, які необхідно подати платнику податків.

Незважаючи на те, що рішення (квитанції) про зупинення реєстрації податкових накладної не є предметом розгляду в рамках даного спору, суд вважає за необхідне відзначити, що такі рішення податкового органу не містять в собі вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків, тому за встановлених обставин є необґрунтованими.

Недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації такої податкової накладної, є протиправним.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, відповідно до пунктів 6-7 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9-11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

За таких обставин, рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі приймається комісією регіонального рівня за результатами розгляду інформації та копій наданих документів платника податку. При цьому, рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Судом встановлено та відповідачами дана обставина не заперечується, що з метою реєстрації податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022 позивачем подавались до контролюючого органу в електронній формі повідомлення №1 від 19.07.2022 та №2від21.09.2022, відповідно, з наданням пояснень та копій первинних документів.

З матеріалів справи вбачається, що з повідомленням №1 від 19.07.2022було надано пояснення та копії наступних документів щодо податкової накладної №1 від 17.06.2022: Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.1, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.2, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.3, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.4, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.5, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.6, Додаткова угода №1 від 31.05.2022 р. до Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 р., Договір №27 оренди нежитлового приміщення від 24.05.22 ч.1, Договір №27 оренди нежитлового приміщення від 24.05.22 ч.2, Платіжне доручення передплата, Платіжне доручення ПДВ, Платіжне доручення ПДВ 2, Платіжне доручення метал, Платіжне доручення Епіцентр 1, Платіжне доручення Епіцентр 2, Платіжне доручення Епіцентр 3, Платіжне доручення Донмет 1, Платіжне доручення Донмет 2, ВН №13206 від 06.07.2022 ТОВ АЛЬФА-МЕТАЛ-КОМПАНІ, ВН Рнк-DP-0014120 від 27.06.22_Епіцентр, ВН Рнк-DP-0014186 від 27.06.22_Епіцентр, ВН Рнк_DP-0014528 від 30.06.22_Епіцентр, Накладна №22-2-0820 від 28.06.22 ТОВ Завод автогенного обладнання ДОНМЕТ, Накладна №22-06-0316 від 28.06.22 ТОВ Завод автогенного обладнання ДОНМЕТ, пояснювальний лист.

Крім цьому, до скарги на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.06.2022додатковонадавались копії первинних документів.

Однак, ані оспорюване рішення від 21.07.2022 №7091303/41933285, ані рішення за результатами розгляду скарги не містять мотивів відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

У рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17.06.2022 зазначено лише загальне твердження про ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

При цьому, суд звертає увагу, що контролюючим органом всупереч формі самого рішення про відмову в реєстрації ПН не зазначено (не підкреслено), які саме документи відсутні, не зазначено конкретних документів, яких не надано.

Щодо зазначення в графі «додаткова інформація» відсутні регістри бухгалтерського обліку, суд зазначає, що відповідачем-1 не наведено обґрунтувань, чому відсутність саме цих документів унеможливлює реєстрацію податкової накладної від 17.06.2022№1.

Крім цього, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.06.2022 в ЄРПН за відсутності конкретної пропозиції контролюючого органу про надання певних (конкретних) документів, свідчить про протиправність такого рішення.

Матеріалами справи підтверджено надання до повідомлення №2 від 21.09.2022 наступних документів щодо податкової накладної№3 від 30.08.2022: Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.1, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.2, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.3, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.4, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.5, Договір підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22 ч.6, Додаткова угода №1 від 31.05.2022 до Договору підряду №1559-ЦК-ДЦ від 21.02.22, Довідка Радіальний ЦЗФ К, Акт №1 від 30.08, Платіжне доручення передплата, Договір №27 оренди нежитлового приміщення від 24.05.22 ч.1(1), Договір №27 оренди нежитлового приміщення від 24.05.22 ч.2 (1), ліцензія, Дозвіл 1, Дозвіл 2, Декларація ТОВ АНЕГА-ПЛЮС (1), пояснення.

Проте, у рішенні від 23.09.2022 №7376815/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 30.08.2022 зазначено лише загальне твердження про надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

При цьому, не конкретизовано, які саме документи, подані позивачем, складені із порушенням законодавства.

Крім, суд зазначає, що контролюючим органом всупереч формі самого рішення про відмову в реєстрації ПН не зазначено конкретних документів у графі «Додаткова інформація».

Зазначення в графі «Додаткова інформація» про наявність ризикових операцій не є виконанням вимог щодо конкретних документів, складених із порушенням законодавства.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у контролюючого органу станом на час розгляду комісією документів були письмові пояснення позивача з доданими первинними документами, які платником долучено на власний розсуд з метою підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022.

Однак, контролюючий орган будь-якої оцінки вказаним у поясненнях обставинам не надав, жодних перевірок позивача з метою підтвердження чи спростування інформації, зазначеної позивачем, не проводив, оспорювані рішення не містять мотивів не врахування наданих позивачем пояснень та долучених документів, тому суд вважає необ`єктивним та необґрунтованим твердження відповідача-1 щодо правомірності оспорюваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022.

При цьому, суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарських операцій, на підставі яких позивачем складено податкові накладні №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За таких обставин, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів щодо проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також те, що первинні документи разом із поясненнями надавались контролюючому органу, достатність яких для прийняття рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних не спростована відповідачами, враховуючи також встановлену судом необґрунтованість зупинення їх реєстрації, суд дійшов висновку, що відмовляючи у реєстрації податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022 Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач-1 діяв протиправно.

З приводу доводів відповідачів про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Анега-Плюс» за рішенням Комісії регіонального рівня від 28.06.2022 №4226 (протокол №216 від 28.06.2022) включено до переліку ризикових платників податків на підставі інформації, отриманої в межах Алгоритму дій, як такого, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовими нормами Порядку № 1165, зокрема пунктом 6, передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Перевірці відповідності критеріям ризиковості платника податку, підлягає тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Тобто, перевірка платника податків щодо відповідності критеріям ризиковості платника податків ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду вказаного питання лише з підстав наявності податкової інформації Порядком № 1165 не передбачено.

При цьому, відповідно до пункту 6 Порядку № 1165 виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку. Додатком №4 до Порядку №1165 затверджений бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для розгляду питання відповідності чи невідповідності платника податків хоча б одному критерію ризиковості платника податку, відповідач мав отримати податкову накладну/розрахунок коригування, подану позивачем для реєстрації, та встановити, що вона не відповідає жодній з ознак безумовної реєстрації. Лише після цього позивач підлягає перевірці щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку.

Однак, жодних доказів отримання контролюючим органом від позивача податкової накладної для реєстрації в ЄРПН, яке слугувало підставою для розгляду питання відповідності чи невідповідності позивача хоча б одному критерію ризиковості платника податку, матеріали справи не містять, відповідачами такі докази також не надані.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, рішення відповідача-1 від 21.07.2022 №7091303/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17.06.2022 та рішення від 23.09.2022 №7376815/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 30.08.2022 не відповідають вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесені відповідачем-1 не на підставі та не у спосіб, передбачений законодавством, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладених днем їх подання, суд зазначає наступне.

Положенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням

Враховуючи встановлену судом протиправність прийнятих відповідачем-1 рішень про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022в Єдиному реєстрі податкових накладних та відсутність законодавчо закріплених перешкод для їх реєстрації, зворотнього відповідачами не доведено, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН вказані податкові накладні датою їх подання на реєстрацію.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача-2 вчинити дії по реєстрації податкових накладних №1 від 17.06.2022 та №3 від 30.08.2022в судовому порядку не може бути розцінене як втручання суду в дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідачем-1 вже були прийнято рішення про відмову у реєстрації вказаних податкових накладних, тобто було вирішено віднесене до його повноважень питання на власний розсуд. В свою чергу, суд при перевірці правомірності прийняття відповідачем оскаржуваних рішень гідно з приписами КАС України, не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, в праві покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту (відновлення) порушених прав та інтересів позивача.

В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень не доведено правомірності своїх дій (рішень) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 4962,00 грн. згідно із платіжними дорученнями №219 від 20.10.2022.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду підлягає стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань витрати на правову допомогу у сумі 12000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 134 цього Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частини дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Приписами пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у цій справі позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги №1 від 10.10.2022, акт приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 21.10.2022, платіжне доручення №211 від 19.10.2022, довіреність, ордер серії АЕ №1159274 від 20.10.2022, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №2709 від 29.10.2012 (а.с.157-164).

Так, за умовами договору про надання правової допомоги №1 від 10.10.2022, укладеного між адвокатом Ковальчуком Денисом Юрійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС», адвокат зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу з питань захисту прав та законних інтересів клієнта щодо визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.07.2022 року №7091303/41933285, від 23.09.2022 року №7376815/41933285 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні № 1 від 17.06.2022 року, № 3 від 30.08.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правничу допомогу - умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.5.1. договору вартість правничої допомоги адвоката, що визначена пунктом 1.1. даного Договору становить 12000,00грн. (дванадцять тисяч гривень 00 копійок), виходячи з вартості 1 години - 2000,00 грн.

Оплата наданої правничої допомоги адвокату здійснюється Клієнтом протягом десяти робочих а з дати підписання даного Договору (п.5.2 Договору).

Згідно із платіжним дорученням №211 від 19.10.2022 здійснена оплата послуг адвоката Ковальчук Д.Ю. згідно з договором №1 від 10.10.2022.

21.10.2022між сторонами підписано акт приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, відповідно до якого адвокатом були надані наступні послуги:

1.Підготовка, підписання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від імені Клієнта позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного Управління ДПС у Дніпропетровській області від 21 липня 2022 року № 7091303/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 17.06.2022 року, від 23 вересня 2022 року № 7376815/41933285 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 30.08.2022 року, та зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних; кількість витраченого часу - 4 години; загальна вартість наданої правничої допомоги 8000,00грн.

2. Вчинення необхідних процесуальних дій по адміністративній справі, в тому числі підготовка за подання відповіді на відзив Відповідачів, участь у судових засіданнях; кількість витраченого часу - 2години; загальна вартість наданої правничої допомоги 4000,00грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у даній адміністративній справі, судом враховано, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні та є справою незначної складності, відповідно до вимог п.10 ч.6 ст.12 КАС України, а також на наявність усталеної практики з вирішення цієї категорії спорів.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), є нескладною.

Із опису наданих послуг адвокатом в рамках договору №1 від 10.10.2022 (акт приймання наданої правничої допомоги від 21.10.2022) слідує, що до цього переліку включені, в тому числі, роботи з підписання і подання до суду позовної заяви. Однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації, оскільки охоплюються поняттям підготовка (складання) позовної заяви.

Також, з акту приймання наданої правничої допомоги від 21.10.2022 вбачається, що до переліку наданих послуг включено участь адвоката у судових засіданнях, однак справа розглянута у письмовому проваджені без участі (виклику) учасників справи.

Крім цього, із змісту акту приймання наданої правничої допомоги вбачається, що сума, що сплачена клієнтом за послуги адвоката, в тому числі за підготовку та подання відповіді на відзив відповідачів.

При цьому, згідно із актом від 21.10.2022 адвокатом витрачено 2 години на таку послугу, що у сумі становить 4000,00грн.

Водночас, згідно із матеріалами справи, відповіді на відзиві відповідачів складені адвокатом лише 24.11.2022 та 25.11.2022.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у поданих документах не обґрунтовано та не доведено понесені витрати за правові послуги адвоката з урахуванням їх обсягу відповідно до умов договору, акту приймання наданої правової допомоги пропорційно до предмета спору та їх реальності. Розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт та реальним.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04).

З огляду на вказане, у задоволенні клопотання позивача про стягнення судових витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» (, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, місто Новомосковськ, вул.Північна, будинок 5) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відокремлений підрозділ ДПС України (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а), Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) від21.07.2022 № 7091303/41933285 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 17.06.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» (, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, м.Новомосковськ, вул.Північна, буд.к 5) від 17.06.2022 №1 датою її подання на реєстрацію.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) від 23.09.2022 №7376815/41933285 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 30.08.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» (, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, м.Новомосковськ, вул.Північна, буд.5) від 30.08.2022 №3 датою її подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» (, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, м.Новомосковськ, вул.Північна, буд. 5) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» (, місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, м.Новомосковськ, вул.Північна, буд.5) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

У задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АНЕГА-ПЛЮС» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 02.01.2023.

Суддя М.М. Бухтіярова