Справа № 440/10481/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10481/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі по тексту - відповідач), відповідно до якого просить:

визнати протиправним розпорядження від 29.08.2022 №16164/8 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області прийняти рішення про призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 з дня направлення подання Міністерства внутрішніх справ України про призначення пенсії ОСОБА_1 , а саме з 12.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення суду у справі №440/8862/21 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області подання та матеріали для вирішення питання щодо призначення пенсії позивача на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, розпорядженням від 29.08.2022 №16164/8 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило в призначенні пенсії за вислугу років, що позивач вважає протиправним, оскільки на момент звільнення він мав вислугу в календарному обчисленні - 21 рік 05 місяці 19 днів, у пільговому - 24 роки 08 місяців 02 дні. Відповідачем не враховано зазначений пільговий стаж, у зв`язку з чим протиправно відмовив у призначенні пенсії за вислугу років.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26 грудня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування спірного розпорядження зазначав, що на момент звільнення позивача його вислуга становила в календарному обчисленні - 21 рік 05 місяці 19 днів, у пільговому - 24 роки 08 місяців 02 дні. Окремо повідомив, що рішення суду у справі №440/8862/21 не містить зобов`язань в частині призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області пенсії за вислугою років на підставі пункту «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 /а.с. 35-36/.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 у справі № 440/8862/21 встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 позивач у період з 6 грудня 1993 року по 12 травня 1995 року проходив службу у Збройних Силах України.

З 23 жовтня 1995 року позивач прийнятий на службу до органів внутрішніх справ.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 6 листопада 2015 року №625 о/с майора міліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділення Кременчуцького районного відділу, звільнено з 6 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 г (через скорочення штатів). Вислуга років ОСОБА_1 станом на 6 листопада 2015 року складає 21 рік 5 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 8 місяців 2 дні. Безперервний стаж служби в ОВС становить 20 років 00 місяців 13 днів.

23 березня 2021 року позивач звернувся до Департаменту з проханням підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавські області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у пільговому обчисленні 24 роки 8 місяців 2 дні, відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

15 квітня 2021 року листом за вих. №П-9297/22 Департамент повідомив позивача про наявність у нього календарної вислуги років 19 років 00 місяців 7 днів, яка не дає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону.

Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 у справі № 440/8862/21, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Міністерства внутрішніх справи України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справи України щодо повернення без реалізації документів про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство внутрішніх справи України скласти подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та всі необхідні документи, затверджені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30 січня 2007 року №3-1, з урахуванням вислуги років ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України 24 роки 8 місяців 2 дні, та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справи України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

На виконання такого рішення суду Міністерством внутрішніх справи України направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області подання № 1193 від 12.08.2022 та матеріали для вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 /а.с. 38-40/.

Листом відповідача від 08.09.2022 на адресу позивача направлено розпорядження від 29.08.2022 №16164/8 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 /а.с. 41-42/.

Вважаючи свої права порушеними таким розпорядженням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що «Пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону».

Частиною 1 статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з ч.2 ст. 17 Закону № 2262-XII до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Положеннями ч.4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Виходячи з наведених правових норм, за позицією відповідача, на момент звільнення позивач не мав вислуги років в календарному обчисленні тривалістю 25 років та не досяг 45-річного віку. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Зміст наведених правових норм визначає загальні умови призначення пенсії на пільгових умовах, тобто наявність певної вислуги календарних років, що обраховується з урахуванням спеціального законодавства та можливого врахування додаткових окремих періодів, згідно правил, визначених ст. 17 даного Закону.

Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, а також постановами Верховного Суду від 20 вересня 2022 року у справі № 640/12919/20, від 10 листопада 2022 року у справі №620/6139/20.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що правовою підставою для набуття особою, яка проходила службу, зокрема в органах внутрішніх справ, права на призначення пенсії за вислугу років є наявність в неї відповідного стажу роботи, набутого та розрахованого у відповідності до норм законодавства, що регулюють засади трудової діяльності зазначеної категорії осіб та їх соціального забезпечення.

Пільгове обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсії для визначених законом осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлено статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ та передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Тому, застосування лише положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу, зокрема, в органах МВС України, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії її прав на пільгове пенсійне забезпечення.

Вказане виповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 03 березня 2021 року по справі №805/3923/18-а.

Так, відповідно до розпорядження від 29.08.2022 №16164/8, відмовляючи у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначено, що подання, згідно оформленого Міністерством внутрішніх справ України від 12.08.2022 №1193 гр. ОСОБА_1 на день звільнення 06.11.2015 мав вислугу 24 роки 08 місяців 02 дні, з яких календарна вислуга років становить 21 рік 05 місяців 19 днів, а також на момент звільнення зі служби йому виповнилося 39 років. Оскільки гр. ОСОБА_1 на момент звільнення не мав вислуги років в календарному обчисленні тривалістю 25 років, не досяг 45-річного віку, дані про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відсутні, то відповідач вирішив відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

В той же час, виходячи із змісту пункту а) статті 12 Закону №2262-ХІІ Пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

В спірному випадку за встановлених фактичних обставин справи вислуга років позивача, враховуючи час служби в органах внутрішніх справ України, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 23 років, отже, позивач, незалежно від віку, набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Доводи відповідача, що право на пенсію виникає виключно у разі вислуги років в календарному обчисленні є безпідставними, оскільки ст. 17-1 Закону № 2262 та постанова № 393 встановлюють правило, за яким при визначенні права на пенсію може бути застосована вислуга років у пільговому обчисленні.

Викладене також підтверджено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 у справі № 440/8862/21, що набрало законної сили.

Жодних правових доводів в обґрунтування рішення відповідача про необхідність наявності у позивача на момент звільнення вислуги років в календарному обчисленні тривалістю 25 років та необхідність досягнення ним 45-річного віку, як умови для призначення пенсії за вислугу років, ні в оскаржуваному рішенні, ні у відзиві на позов представником відповідача не наведено. Так само, ні оскаржуване рішення, ні відзив на позов не місять жодних аргументів в підтвердження правомірності такого рішення відповідача, та не містять посилань на чинні норми законодавства, які передбачають у випадку, який розглядається наявність тих вимог, які зазначає відповідач, а саме наявності у позивача на момент звільнення (який звільнений 06.11.2015) вислуги років в календарному обчисленні тривалістю 25 років та необхідність досягнення ним 45-річного віку, як умови для призначення пенсії за вислугу років.

Як наслідок, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.08.2022 №16164/8 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Суд зазначає наступне, надаючи оцінку вимогам позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області прийняти рішення про призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 з дня направлення подання Міністерства внутрішніх справ України про призначення пенсії ОСОБА_1 , а саме з 12.08.2022.

Згідно статті 48 Закону заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції управління пенсійного фонду.

Отже, після скасування судом зазначеного вище розпорядження, відповідач зобов`язаний повторно розглянути подання Міністерства внутрішніх справ України № 1193 від 12.08.2022 та матеріали для вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до стажу спірних періодів праці позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведене, та враховуючи надану судом у рішенні правову оцінку, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за можливе зобов`язати Головне УПФУ в Полтавській області повторно розглянути подання Міністерства внутрішніх справ України № 1193 від 12.08.2022 та матеріали для вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн /а.с. 28/.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 3 статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про часткове задоволення позовних вимог фізичної особи, понесені позивачем судові витрати сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В частині клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю наразі належить відмовити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним розпорядження та зобов`язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.08.2022 №16164/8 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути подання Міністерства внутрішніх справ України № 1193 від 12.08.2022 та матеріали для вирішення питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Клопотання позивача про встановлення судового контролю - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський