Справа № 461/6857/22
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6857/22
Провадження №2а/461/223/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

при секретарі Ігнат Т.І.,

представника позивача Бориславського А.Л.,

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом адвоката Бориславського Андрія Любомировича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил від 22.11.2022 року №1073/20900/22,

в с т а н о в и в:

19.12.2022 року до Галицького районного суду м. Львова надійшов адміністративний позов адвоката Бориславського А.Л. в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України, у якому позивач просить скасувати постанову Львівської митниці від 22.11.2022 року у справі про порушення митних правил №1073/20900/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.471 МК України та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою від 20.12.2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.12.2022 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою Львівської митниці від 22.11.2022 року у справі про порушення митних правил №1073/20900/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил , передбачених ч.1 ст.471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмово декларування згідно з офіційним курсом НБУ на день вчинення правопорушення митних правил на суму 24655,68 грн.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 27.10.2022 року №1073/20900/22, 28.12.2021 року близько 07.17 год. через пункт пропуску «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» Львівської митниці було здійснено пропуску в напрямку «виїзд з України» смугою руху «зелений коридор» автомобіля марки «Volkswagen Tuareg», VIN код: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Листом митних органів Республіки Польщі від 10.08.2022 року №0201-IGM/541/749/2022/6JC, митні органи України повідомлені про те, що 28.12.2021 року у пункту пропуску Медика під час митного контролю в багажі водія громадянина України ОСОБА_1 виявлено 14000 євро.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил «зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч.1 ст.471 МК України».

Представник позивача вказує, що оскаржувана постанова винесена незаконно, оскільки норма ч.1 ст.471 МК України набула чинності 16.06.2022 року внаслідок прийняття Закону України №2058-ІХ від 16.02.2022 року, тобто після вчинення таких дій.

Станом на 28.12.2021 року такої норми, як ч.1 ст.471 МК України не існувало, і такі дії охоплювались диспозицією ст.472 МК України (недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

З фактичних обставин справи вбачається, що митний орган України в пункті пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці 28.12.2021 року близько 07.17 год. здійснив пропуск в напрямку «виїзд з України» смугою руху «зелений коридор» автомобіля марки «Volkswagen Tuareg», VIN код: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Будь-яких претензій до водія ОСОБА_1 , який перетинав кордон, у представників митниці не було, однак через 11 місяців вирішили притягнути останнього до відповідальності за переміщення валютних цінностей через митний кордон України шляхом недекларування. Митний орган може отримувати інформацію від митних органів іноземних держав та виявляти такі правопорушення і притягувати винних до відповідальності, в тому числі за порушення, які були вчинені за протиправного сприяння окремих працівників митниці. Однак, жодного доказу, що проводилась така перевірка або проведене службове розслідування і чи притягнуті службові особи до відповідальності в постанові не зазначено, як і відсутні достатні докази того, що таке порушення мало місце поза розумним сумнівом.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бориславський А.Л. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні до викладених у адміністративному позові і просив такий задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Надав відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що Львівська митниця наполягає на тому, що в даному випадку лист митних органів Республіки Польща від 10.08.2022 року №0201-IGM/541/749/2022/6JC відповідає критеріям, визначеним нормами ст..491 МК України, які визначають, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Щодо дії закону в часі, представник відповідача вказує, що відповідно до норм ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Отже, на день виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме на 05.10.2022 року діяла норма ч.1 ст.471 МК України. Оскільки 28.12.2021 року ОСОБА_1 переміщувався через митний кордон України каналом спрощеного митного контролю «зелений коридор» у працівників митниці були відсутні підстави для застосування до нього заходів посиленого контролю. Це не завадило ОСОБА_1 вивезти за межі України понаднормову суму валюти, без надання митному органу відповідних дозвільних документів. Враховуючи викладене, представник вважає, що Львівською митницею правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Сторонами у справі не оспорюється, що 28.12.2021 року близько 07.17 год. через пункт пропуску «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» Львівської митниці було здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» смугою руху «зелений коридор» автомобіля марки «Volkswagen Tuareg», VIN код: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

До митного контролю ОСОБА_1 подав контрольний талон для проходження транспортного засобу по «зеленому коридорі», паспорт громадянина для виїзду за кордон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та заявив, що рухається без товарів і цінгстей, які підлягають декларуванню.

Водночас, як видно з листа митних органів Республіки Польща від 10.08.2022 року №0201-IGM/541/749/2022/6JC, 28.12.2021 року у пункту пропуску Медика під час митного контролю в багажі водія громадянина України ОСОБА_1 виявлено 14000 євро.

Постановою Львівської митниці від 22.11.2022 року у справі про порушення митних правил №1073/20900/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмово декларування згідно з офіційним курсом НБУ на день вчинення правопорушення митних правил на суму 24655,68 грн.

Вважаючи таку постанову незаконною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів та положень закону.

Як видно з оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 28.12.2021 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України і його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 471 МК України.

Однак, норма ч. 1 ст. 471 МК України набула чинності внаслідок прийняття Закону України № 2058-IX від 16.02.2022, тобто після вчинення таких дій.

Станом на 28.12.2021 такої норми як ч. 1 ст. 471 у МК України не існувало, і такі дії охоплювалися диспозицією статті 472 МК України (Недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

Як зазначено у ч. 2 ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Відтак, дії особи, яка станом на 28.12.2021 здійснила недекларування валютних цінностей в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які переміщуються через митний кордон України, не можуть бути кваліфіковані за недіючою на той час нормою ч. 1 ст. 471 МК України, а мають бути кваліфіковані за нормою ст. 472 МК України, як такої, редакція якої визначала такі дії протиправними на час їх вчинення.

Водночас, як вказано у ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

А відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічне за змістом положення міститься у ч. 3 ст. 3 МК України, яка визначає, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

З даних норм права слідує, що зворотню дію в часі можуть мати лише норми законів, які пом`якшують, або скасовують відповідальність особи за вчинене правопорушення.

16.06.2022 набрав чинності Закон України №2058-ІХ від 16.02.2022 «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян з порушення митних правил», яким ст. 471 та ст.472 МК України викладені у новій редакції і таким законом пом`якшена відповідальність осіб, які здійснили недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, а саме зі стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів на стягнення, зокрема, за ч.1 ст.471 МК України у виді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмово декларування.

Тобто, дії особи щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, в результаті прийняття Закону України №2058-ІХ від 16.02.2022, продовжують бути протиправними, однак відповідальність за такі дії пом`якшена. А тому, такі норми закону мають зворотню дію в часі.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивач посилався на те, що відповідачем не доведено факт переміщення ним товарів через митний кордон України.

Оцінюючи таке посилання суд виходив з такого.

В рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

А як відомо, Європейський Суд з прав людини у ряді своїх справ, зокрема справа "Авшар проти Туреччини" вказував, що в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Тому, у справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

З фактичних обставин даної справи видно, що митний орган на пропускному пункті «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської області 28.12.2021 року близько 07.17 год. здійснив пропуск в напрямку «виїзд з України» смугою руху «зелений коридор» автомобіля марки «Volkswagen Tuareg», VIN код: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Будь-яких претензій до водія ОСОБА_1 , який перетинав кордон, у представників митниці не було, однак через 11 місяців вирішили притягнути останнього до відповідальності за переміщення валютних цінностей через митний кордон України шляхом недекларування.

Відповідно до п. 1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.04.2011 №260 «Про організацію та здійснення огляду транспортних засобів і вантажів», комплекс дій та заходів щодо недопущення випадків незаконного переміщення через державний кордон осіб з використанням обладнаних схованок та їх виявлення, а також незаконного переміщення, у тому числі з використанням схованок, через державний кордон зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених для переміщення через державний кордон, виявлення викрадених транспортних засобів здійснювати шляхом огляду транспортних засобів та вантажів.

Згідно п. 2 вказаного наказу від 22.04.2011, огляд транспортних засобів і вантажів здійснювати із застосуванням заходів контролю першої та другої лінії прикордонного контролю з дотриманням норм частини другої та четвертої статті 6 Закону України "Про прикордонний контроль" (1710-17) щодо початку та закінчення прикордонного контролю.

Контроль першої лінії включає проведення заходів перевірки в мінімально необхідному обсязі для визначення наявності законних підстав для перетинання державного кордону транспортними засобами та вантажами. Він передбачає проведення візуального огляду транспортних засобів та вантажів без втручання в їх конструктивні особливості (зовнішній огляд транспортних засобів та вантажів, огляд кабін, купе, кают, салонів, цілісності упаковок, наявність пломб, спостереження за поведінкою пасажирів та обслуговуючого персоналу).

Відтак, суд вважає, що при перетині ОСОБА_1 28.12.2021 державного кордону України у представників митниці було достатньо повноважень, засобів та способів для виявлення валютних цінностей в автомобілі.

Суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що про такі порушення митний орган може отримувати інформацію від митних органів іноземних держав та виявляти такі правопорушення і притягувати винних до відповідальності, в тому числі за порушення, які були вчинені за протиправного сприяння окремих працівників митниці.

Однак, для притягнення таких осіб до відповідальності повинні бути здобутті належні та достатні докази того, що таке порушення мало місце поза розумним сумнівом.

Представником відповідача не надано суду жодних відеозаписів подій того дня на пункті пропуску, не надано суду і будь-яких свідчень осіб, які б підтверджували, що валютні цінності дійсно були переміщені через митний кордон України.

Єдиним доказом, який, на думку представника відповідача, підтверджував факт переміщення ОСОБА_1 валютних цінностей через митний кордон України є лист митних органів Республіки Польща від 10.08.2022 №0201-IGM/541/749/2022/6JC про те, що митні органи України повідомлені про те, що 28.12.2021 року у пункту пропуску Медика під час митного контролю в багажі водія громадянина України ОСОБА_1 виявлено 14000 євро. І тому, за твердженням представника відповідача, такі валютні цінності були переміщені через митний кордон України.

Згідно ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, оскільки будь-яких достовірних та достатніх доказів переміщення позивачем 14000 євро не надано, то суд не може констатувати, що винуватість ОСОБА_1 доведено поза розумним сумнівом.

За таких умов, доводи позивача у цій частині є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені вище фактичні обставини справи та норми чинного законодавства України, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення до відповідальності позивача повинна бути скасована саме з-підстав недоведеності всіх складових адміністративного правопорушення на підставі належних та допустимих доказів.

У своїй позовній заяві позивач просить суд вирішити питання судових витрат, які складаються з судового збору.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Державної митної служби України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Позов адвоката Бориславського Андрія Любомировича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , до Львівської митниці Державної митної служби України - задовольнити.

Скасувати постанову Львівської митниці від 22.11.2022 року у справі про порушення митних правил №1073/20900/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.471 МК України.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.471 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_4 ;

представник позивача: адвокат Бориславський Андрій Любомирович, 79005, м. Львів, пр. Шевченка, 15/оф.2б, телефон НОМЕР_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Львівська митниця Державної митної служби України, , 79007, м. Львів, вул. Костюшка, 1, e-mail: , телефони , .

Повний текст рішення складено 30.12.2022

Суддя О.Б. Кротова