Справа № 260/4252/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2023 рокум. Ужгород№ 260/4252/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виплати максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року без підвищення нарахованого розміру пенсії на 14% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з 01 березня 2022 року основного розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років - 70% від грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року на прирівняній до його посади на день звільнення зі служби - посади поліцейського від 07.06.2021 за №33/27-474, яка видана Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" без обмеження максимального розміру, з урахуванням підвищення нарахованого розміру пенсії на 14% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

Заявлені позовні вимоги обґрунтував тим, що його пенсія на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 була перерахована з 01 березня 2022 року з урахуванням індексації. Проте після проведення такого перерахунку пенсія у повному розмірі виплачена не була. Так, відповідач застосував обмеження максимального розміру пенсії, перерахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1701/22 від 03.06.2022, а тому виплату нарахованої індексації не здійснював. Такі дії відповідача вважає протиправними, оскільки положення законодавства щодо обмеження пенсії максимальним розміром були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

11 листопада 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №0700-0902-8/42986 від 09.11.2022, відповідно до змісту якого проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема, зазначив, що нормами ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. З 01 липня 2022 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, в сумі 2027,00 грн. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 з 01 березня 2022 року пенсії військовослужбовців підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений цією постановою, однак в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Так, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1701/22 пенсія позивача була перерахована, а її розмір склав 23196,59 грн., що є більшим, ніж максимальний розмір пенсії. З огляду на що вважає правомірним обмеження розміру такої.

17 листопада 2022 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується, оскільки вважає, що такі суперечать діючим нормам законодавства та рішенням Конституційного Суду України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) проходив службу в органах внутрішніх справ України. Станом на день виникнення спірних правовідносин перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Згідно з протоколом за пенсійною справою № від 01.01.2009, ОСОБА_1 з 01 січня 2009 року призначено пенсію за вислугу 25 рік у розмірі 70% грошового забезпечення.

З 01 травня 2022 року на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1701/22 від 03.06.2022 (з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022) ГУ ПФУ в Закарпатській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118.

Так, як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 основний розмір пенсії такого склав 26444,11 грн. (23196,59 грн. пенсія + 3247,52 грн. індексація). Поряд з цим перераховану пенсію обмежено максимальним розміром, що становить 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність, а її виплата з травня 2022 року здійснюється у розмірі 23196,59 грн.

Вважаючи дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, протиправними та такими, що порушують його конституційні права, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюються нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон).

Нормами ст. 63 Закону врегульовано порядок здійснення перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII передбачено, що пенсії є одним із об`єктів індексації грошових доходів населення.

Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118 (Постанова - №118).

Такою установлено, що з 01 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.

Відповідно до п. 2 Постанови №118, з 01 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

При цьому з наведених законодавчих норм вбачається, що такий перерахунок підлягав проведенню саме з 01 березня 2022 року.

Не проведення виплати ОСОБА_1 пенсії із застосуванням передбаченого Постановою №118 коефіцієнта збільшення відповідач обґрунтовує тим, що перерахований розмір такої перевищує максимальний розмір, встановлений ч. 7 ст. 43 Закону, а саме: 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність.

Оцінюючим такі мотиви суб`єкта владних повноважень з точки зору основних засад адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

З 01 січня 2008 року ст. 43 Закону доповнено положенням, яким пенсії військовослужбовців обмежено максимальним розміром. Так, згідно ч. 7 ст. 43 (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення ч. 7 ст. 43 Закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ст. 43 Закону не містить положень щодо обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців.

В подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону, максимальним розміром.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що станом на день здійснення спірного перерахунку пенсії позивача Закон не містив положень, якими б були передбачені обмеження пенсії військовослужбовців будь-яким максимальним розміром.

Наведене свідчить про відсутність в ГУ ПФУ в Закарпатській області підстав для обмеження розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача на те, що право позивача на обрахунок його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром було захищене рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №260/1701/22 (з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022), яке набрало законної сили.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що на момент ухвалення судом рішення у цій справі змін у чинному законодавстві України, які б створювали підстави для обмеження максимального розміру пенсій категорії пенсіонерів, до яких належить позивач, не відбулося, а тому рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 03.06.2022 у справі №260/1701/22 повинно враховуватися при проведенні наступних перерахунків пенсії позивача.

Також Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Отже, заявлені позовні вимог, що стосуються протиправності дій ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату такої без обмеження з урахуванням коефіцієнта 14%, відповідно до вимог Постанови №118, є правомірними та підлягають задоволенню.

Поряд з цим не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 70% від сум грошового забезпечення, обчисленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року на прирівняній до його посади на день звільнення зі служби - посади поліцейського від 07.06.2021 №33/27-474, яка видана Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області", оскільки таке право вже було захищено судом в межах адміністративної справи №260/5350/21.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , пенсія такого виплачується органом Пенсійного фонду України з розрахунку 70% грошового забезпечення та відомостей зазначеної довідки. Відомостей щодо подальшого зменшення відсотку грошового забезпечення або не врахування грошового забезпечення відповідно до довідки від 07.06.2021 №33/27-474 матеріали пенсійної справи не містять.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 без урахування вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», застосовуючи при цьому обмеження її максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» без обмеження максимальним розміром (з урахуванням раніше проведених виплат).

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 744,30 (Сімсот сорок чотири гривні 30 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін