Справа № 465/6028/22
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 465/6028/22 пров. № А/857/15738/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року у справі № 465/6028/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Величко О.В.,

час ухвалення рішення 02.11.2022 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 6242/10000/21 від 24.02.2022 року про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.469 МК України.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року адміністративну справі № 465/6028/22 передано для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до поданої позовної заяви місцезнаходженням відповідача є наступна адреса: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8А.

Водночас, звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач у такому не обґрунтовує підстав звернення саме до Франківського районного суду м. Львова, про застосування правил альтернативної підсудності не просить.

За таких обставин до поданого позову підлягають застосуванню загальні правила підсудності, визначені статтею 26 КАС України, якими передбачено подачу позову за місцем знаходження відповідача.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України Адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч.1 ст.529 Митного кодексу України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 цієї статті, якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, процесуальне законодавство визначає правило альтернативної територіальної підсудності щодо вирішення спору з приводу оскарження акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, а також дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті або вчинені/допущені стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи.

При цьому, вибір суду, якому саме територіально підсудна справа, є виключним правом позивача, а саме фізичної чи юридичної осіб.

Пунктом 2 ч.1 ст.29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Водночас, судом першої інстанції помилково не враховано ті обставини, що позивачем самостійно вибрано суд, якому саме територіально підсудна справа, а саме: Франківський районний суд м. Львова.

Разом з цим, суд першої інстанції вирішуючи, що даний спір повинен розглядатись судом за місцезнаходженням відповідача фактично позбавив позивача наданого йому Законом права вибору суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 25 КАС України та з порушенням норм процесуального права постановив ухвалу про направлення справи за підсудністю.

Відтак колегії суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є підстави вважати, що висновок суду про передачу справи за підсудністю є помилковим.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Отже, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року у справі № 465/6028/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 30.12.2022 року