Справа № 300/8575/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2023 р. справа № 300/8575/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.10.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів від 05.10.2021, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021; визнати протиправним та скасувати рішення № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару - транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, та обраний метод його визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним), внаслідок чого прийнято оскаржувані картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів за № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021. Позивач стверджує, що на підставі рахунку-фактури № S/3709/2021 від 28.09.2021 оплатив нерезиденту повну вартість автомобіля готівкою в сумі 14000,00 PLN, про що зазначено в рахунку-фактурі № S/3709/2021 від 28.09.2021. При перетині кордону України і декларуванні, визначив митну вартість транспортного засобу за ціною договору (контракту). На переконання позивача, відповідач безпідставно поставив під сумнів подані товаросупровідні документи, що підтверджують вартість транспортного засобу, і необґрунтовано витребував додаткові документи щодо сплати коштів за вказаний автомобіль, достовірно знаючи, що рахунок по купівлі автомобіля не оплачувався через фінансові установи, а готівкою, на підтвердження чого і було подано рахунок-фактуру № S/3709/2021 від 28.09.2021. Окрім цього, відповідач безпідставно вказав, що Звіт про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відтак, вважає позивач, застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару є протиправним, а збільшення такої вартості з 14000,00 PLN до 23906,00 PLN суттєво порушує права позивача, оскільки покладає на нього додатковий фінансовий тягар у вигляді доплати митних платежів. ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

19.01.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Івано-Франківської митниці Держмитслужби від 18.01.2022 на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначив, що під час митного оформлення позивачем автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, митним органом опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах, та встановлено, що у рахунку-фактурі № S/3709/2021 від 28.09.2021 зазначено, що оплату за автомобіль здійснено готівкою, однак не вказано чи отримано продавцем готівку у розмірі саме 14000,00 PLN. Водночас, декларант під час митного оформлення не надав платіжних документів, що засвідчували б переказ коштів продавцю за вказаний автомобіль відповідно до заявленої митної вартості. З огляду на таку обставину, посадовою особою митниці 01.10.2021 скероване декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. У відповідь декларант повідомив про неможливість надати інші документи, що підтверджують заявлену вартість товару. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що декларант надав митному органу Звіт, а не висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, а тому митний орган дійшов висновку, що Звіт про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Таким чином, надані документи до митного оформлення не мають підтвердження сплати саме заявленої вартості. За вказаних обставин, Івано-Франківська митниця Держмитслужби визначила митну вартість автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, за допомогою резервного методу з використанням митної декларації від 29.07.2021 № UA205140/2021/19005, а тому спірні картку відмови та рішення про коригування митної вартості відповідачем прийнято правомірно. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на переклад в сумі 480,00 грн., то долучена до позовної заяви квитанція до прибуткового касового ордера № 99 від 19.10.2021 не підтверджує таких витрат, оскільки не вказує кількості перекладених аркушів та яке відношення такий документ має до позовної заяви. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення та картка такими, що прийнятті відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин. Представник відповідача просив суд здійснити розгляд справи № 300/8575/21 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 47-56).

Ухвалою від 05.01.2023 суд відмовив в задоволенні клопотання представника Івано-Франківської митниці Держмитслужби про розгляд справи № 300/8575/21 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі рахунку-фактури № S/3709/2021 від 28.09.2021 ОСОБА_1 купив в Фірми «MS TRADE» (Республіка Польща) автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску (а.с. 11).

ОСОБА_2 в інтересах позивача подав до Івано-Франківської митниці електронну митну декларацію № UA206020/2021/007673 від 01.10.2021, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску (а.с. 33).

В зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля), а саме: рахунку-фактури № S/3709/2021 від 28.09.2021, укладеного між ОСОБА_1 та нерезидентом - Фірмою «MS TRADE», за ціною 14000,00 PLN.

Також судом встановлено, та не заперечується сторонами, що декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу такі документи: № S/3709/2021 від 28.09.2021 (а.с. 11); декларація про походження товару № 21PL402010Е1476064 від 29.09.2021 (а.с. 14); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209040/2021/047297 від 30.09.2021 (а.с. 15); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 13.12.2018 (а.с. 12); документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 01.10.2021; Звіт про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 (а.с. 16-18); доручення № 4359 від 27.09.2021 (а.с. 28); паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 15.02.1996; інші некласифіковані документи витяг від 28.09.2021 (а.с. 23); сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № 197861-Д від 01.10.2021.

Як зазначено представником відповідача, аналізуючи подані документи під час здійснення митного оформлення товару, представник митного органу дійшов висновку, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині другій статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують митну вартість вищевказаного транспортного засобу, оскільки митному органу не було подано банківських платіжних документів про сплату коштів в розмірі 14000,00 PLN.

Івано-Франківською митницею Держмитслужби розпочату процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 01.10.2021 про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с. 29).

На вказане електронне повідомлення від 01.10.2021 декларант надіслав відповідачу повідомлення, в якому зазначив, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (в т.ч. номер кузова автомобіля), та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини у декларанта відсутні і надаватися не будуть. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені експертними організаціями, а також ВМД країни експерту вже надані до ВМД. Декларант просив прийняти рішення раніше десятиденного терміну (а.с. 30).

Відповідач, за результатами розгляду поданої електронної митної декларації № UA206020/2021/007673 від 01.10.2021 відмовив у митному оформленні (випуску) товарів відповідно до оспореної Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021. Згідно вказаної Картки відмови, митна вартість транспортного засобу не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій статті 53 Митного кодексу України (висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією не прийнято до уваги у зв`язку з невідповідністю вимогам методики оцінки колісних транспортних засобів в редакції від 21.10.2019 № 3207/5/1033, в частині акту про проведення митного огляду від 04.10.2021 № UA206020/2021/007673). Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Так, заявлена митна вартість даних товарів нижча від подібних і аналогічних товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: висновки про вартісні характеристики, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Відповідно до вимог частини шостої статті 54 Митного кодексу України, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з статті 57 Митного кодексу України. Неможливо застовувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст. 63 Митного кодексу України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості митного органу. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала митна декларація від 29.07.2021 № UA205140/2021/19005 (а.с. 10). Як наслідок, Івано-Франківською митницею Держмитслужби здійснено коригування митної вартості транспортного засобу та прийнято оспорене рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 23906,00 PLN (а.с. 9).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації № UA206020/2021/007673 від 01.10.2021 та коригування митної вартості товару, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просить визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та рішення № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 про коригування митної вартості товарів.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України (надалі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 коментованого Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною четвертою статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України випливає, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Судом встановлено, що подані декларантом позивача 01.10.2021 до митного оформлення документи - декларація митної вартості, рахунок-фактура щодо отримання товару та сплати коштів за нього, за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1, 3 частини другої статті 53 МК України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, підставою здійснення відповідачем коригування заявленої митної вартості автомобіля слугувало те, що декларант не надав банківські платіжні документи, що підтверджують вартість автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску,

Суд вважає таку позицію митного органу помилковою, та з цього приводу зазначає таке.

Відповідно до копії рахунку-фактури № S/3709/2021 від 28.09.2021 ОСОБА_1 придбав в Фірми «MS TRADE» марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, за ціною 14000,00 PLN (а.с. 11).

Вказаний документ містить усі необхідні реквізити сторін: продавця - Фірми «MS TRADE» та покупця - ОСОБА_1 , особисті підписи, а також відтиск печатки фірми продавця. Окрім цього, рахунок-фактура містить відомості стосовно ідентифікації транспортного засобу - марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску. Також рахунок-фактура № S/3709/2021 від 28.09.2021 містить запис про спосіб оплати - готівка, до оплати 14000,00 PLN за вказаний автомобіль.

Вищевказаний документ, на переконання суду, є належним документом, що підтверджує вартість придбаного товару та містить всі необхідні реквізити для його ідентифікації, тобто відповідає вимогам частини другої статті 53 МК України.

Окрім цього, рахунок-фактура № S/3709/2021 від 28.09.2021 містить відомості щодо придбаного автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, які в відповідають відомостям, зазначеним в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209040/2021/047297 від 30.09.2021 (а.с. 15), свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 13.12.2018 (а.с. 12), митній декларації країни відправлення № 21PL402010Е1476064 від 29.09.2021 (а.с. 14).

Так, рахунок-фактура № S/3709/2021 від 28.09.2021 містить запис: "Метод оплати: готівка. Термін оплати: сплачено". Суд звертає увагу, що сам зміст рахунку-фактури та подані позивачем до розмитнення документи, зокрема й свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 13.12.2018, підтверджують факт виконання покупцем зобов`язання по передачі продавцю за автомобіль готівкових коштів в розмірі 14000,00 PLN, що відповідає правовій природі договору-купівлі продажу та реальному характеру його виконання.

Окрім цього, ні на час проведення процедури розмитнення транспортного засобу: автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, ні на час судового розгляду в цій справі, відповідачем не подано суду доказів недостовірності відомостей щодо ціни товару, зазначених у рахунку-фактурі № S/3709/2021 від 28.09.2021, отриманих в установленому законом порядку.

В спірному випадку у суду відсутні підстави для висновку про не подання декларантом документа, визначеного пунктом 4 частини другої статті 53 МК України, зокрема, банківського платіжного документа, що засвідчує оплату рахунку за оцінюваним товаром, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Коментована норма закону регламентує вид документа про оплату - "банківський платіжний документ", який може бути виданий виключно у випадку оплати по "рахунку" через фінансову установу, яка володіє відповідною ліцензією на певний вид банківський послуг. А у випадку, що досліджується судом, мова йде про обставину оплати в готівковій формі за "рахунком-фактурою (інвойсом)".

Більше того, пункт 4 частини другої статті 53 МК України визначає банківський платіжний документ доказом підтвердження оплати по "рахунку", як один із видів документів, які можуть засвідчувати обставину придбання ТЗ згідно переліку, визначеного підпунктом "б" пункту 2 Розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 за № 1118 (далі - Правила № 1118).

У спірному ж випадку факт набуття права власності підтверджується рахунком-фактурою № S/3709/2021 від 28.09.2021, який є одним із документів, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України і підпункту "б" пункту 2 Розділу І Правил № 1118 підтверджує митну вартість товару, та є одними із видів інших документів на підтвердження обставини придбання ТЗ.

Оскільки не було факту розрахунку через фінансову установу, а тому обґрунтованими є доводи позивача про відсутність підстав для подання будь-яких банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, на необхідність подання яких наполягав відповідач при митній консультації.

На спростування даного висновку відповідач не надав жодного доказу.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2018 за результатом розгляду справи № 803/1112/17 зазначив:

"… З приводу посилання відповідача на ненадання ОСОБА_2 банківських платіжних документів, суд касаційної інстанції з огляду на встановлені в судових рішеннях обставини зазначає, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. У даному випадку колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Разом з тим, ненадання додаткових документів, у тому числі і висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, знову ж таки якщо подані декларантом документи, відповідно до частини другої статті 53 МК України, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості товару та не містять розбіжностей. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості…".

За змістом частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Наведене передбачено частиною четвертою статті 57 МК України.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 Кодексу.

При цьому, відповідно до частини шостої статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою коментованої статті МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як передбачено частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Разом з цим, відповідно до частини сьомої статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим митний орган вправі витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16.

Окрім цього, суд звертає увагу що в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 за результатом розгляду справи № 809/1884/16, зазначено, що посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Відповідач в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 не вказав які конкретно обставини обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно непідтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справа № 809/278/17.

Також суд звертає увагу на те, що згідно правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 11.09.2012 в справі № 21-262а12, та Верховного Суду, викладених в постанові від 30.10.2018 в справі № 826/25605/15, не надання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Разом з цим, суд зазначає, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суд, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, зокрема, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості та ціну товару.

Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України у постанові від 17.12.2013 по справі № 21-439а13.

Щодо підставності та обґрунтованості картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Держмитслужби № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 з визначенням митної вартості за резервним методом в розмірі 23906,00 PLN, то суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Частинами 4 і 5 Графи 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" Розділу ІІ "Опис граф Рішення" Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за № 598 (далі - Правила № 598), регламентовано, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Як свідчать зміст графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021, в ній є посилання про визначення митної вартості за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України) та зазначено номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, № UA205140/2021/19005 від 29.07.2021. Однак відсутні пояснення щодо зроблених коригувань в порівнянні з товаром, який вказаний в митній декларації № UA206020/2021/007673 від 01.10.2021. В спірному випадку, це пояснення щодо технічних характеристик та стану транспортних засобів.

Суд звертає увагу на те, що згідно пункту 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Оспорене рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд в постанові від 02.07.2020 за результатом розгляду справи № 804/2061/17 зазначив:

"…Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2017/000010/1 від 25.02.2017 року, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

При цьому Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган…".

Суд з власної ініціативи витребував ухвалою від 29.12.2021 у відповідача належним чином засвідчені копії: усіх документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021; документів, які засвідчують обставини, визначені в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021; письмові пояснення щодо коригування митної вартості товарів згідно рішення № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021; докази в підтвердження того, що заявлена в митній декларації № UA206020/2021/007673 від 01.10.2021 вартість нижча від подібних і аналогічних товарів; докази проведення консультацій з декларантом; митну декларацію № UA205140/2021/19005 від 29.07.2021; обґрунтування відхилення Звіту про оцінку № В-571 від 30.09.2021.

Однак таких доказів, в тому числі щодо детального розрахунку скоригованої суми митної вартості в розмірі 23906,00 PLN, з посиланням на джерела інформації, в тому числі зовнішні, та з методикою розрахунку, суду не подано.

Щодо доводів представника відповідача про те, що Звіт про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 є неналежним документом, що підтверджує митну вартість товару, то суд вказує на таке.

Так, Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду держаного майна України 24.11.2003 за №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 21.10.2019 за № 3207/5/1033), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (далі - Методика), встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Відповідно до пункту 1.3 Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Підпунктом "з" пункту 1.4 Методики визначено, що вона застосовується з метою визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України.

Згідно з пунктом 7.53 Методики вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат. Провідними країнами - експортерами КТЗ є Німеччина - для КТЗ європейських і японських виробників (підпункт 7.53.1 пункту 7.53 Методики).

Підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування за правилами підпункту 7.53.9 пункту 7.53 Методики є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду. Якщо проводиться експертне дослідження (експертиза) пошкодженого КТЗ, наявність фотографій обов`язкова.

З наданого до митного оформлення Звіту про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 встановлено, що при розрахунку вартості використано відомості електронної вартості каталогу Schwacke № 117418 від 30.09.2021 та при визначенні рівня вартості транспортного засобу експертом взято середню ціну продажу як того вимагає пункт 7.53 Методики.

Так, відповідно до Звіту про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 на основі аналізу довідкових даних щодо даного транспортного засобу встановлено такі показники: Сд1 = 15588,24 Євро та К1 = 1.0; Сср1-середня ціна автомобілів становить: Сср1 = 15588,24* 1,00 = 15588,24 Євро (а.с. 16-18).

Вартість транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, заявленого до декларування у спірному випадку, була зменшена оцінювачем до суми 3022,01 Євро з урахуванням коригування середньо ринкової ціни за величиною пробігу.

Відповідно до пункту 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість".

Згідно з пункту 7.3 Методики, коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за загальною формулою: С = Сср х (1 + (Гк/100) + (Дз/100)) + Сдод. де: С - ринкова вартість, грн.; Сср - середня ринкова ціна КТЗ, грн.; Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %; Дз - процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %; Сдод - додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, грн.

Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами.

Вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах без врахування витрат на навантаження, вивантаження, перевантаження КТЗ (його складників), вартості транспортування; страхових сум; комісійних та брокерських винагород, інших витрат (пункт 7.53. Методики).

За правовим регулюванням підпункту 7.53.3. пункту 7.53 Методики вартість КТЗ, що ввозяться на митну територію України (С1), визначається за формулою С1 = Сср1 (1+ Гк / 100 + Дз / 100) + Сдод.

Відповідно до підпункту 7.53.8. пункту 7.53 Методики коригування вартості КТЗ залежно від комплектності, умов догляду, зберігання та використання, відновлення і оновлення складників здійснюється за інформацією довідників, які відображають ринкову ціну КТЗ у відповідній країні.

Підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень як то визначено в підпункті 7.53.9 пункту 7.53 Методики є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду.

Відповідач жодним чином не навів підстав щодо неможливості застосування експертом при визначенні ринкової вартості автомобіля формули №17 (вартість КТЗ, що ввозяться на митну територію України С1 = Сср1 (1+ Гк / 100 + Дз / 100) + Сдод.), яка передбачена підпунктом 7.53.3. пункту 7.53. Методики.

Так, в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 зазначено, що висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією не прийнято до уваги у зв`язку з невідповідністю вимогам Методики оцінки колісних транспортних засобів в редакції від 21.10.2019 № 3207/5/1033, в частині акту про проведення митного огляду від 04.10.2021 № UA206020/2021/007673. Водночас, відповідач не вказав в чому саме полягає невідповідність Звіту про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 вимогам Методики оцінки колісних транспортних засобів в редакції від 21.10.2019 № 3207/5/1033.

Суд звертає увагу на наявність пошкоджень автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску. Так, згідно додаткового аркуша до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209040/2021/047297 від 30.09.2021 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, на час перетину кордону України містив такі пошкодження: пошкоджене лакофарбове покриття, забруднено оббивку салону та сидінь, пошкоджено передній бампер, фари, переднє ліве праве крило, капот, передні ліві двері, вітрове скло, спрацьовані подушки безпеки (а.с. 15).

Вищевказані пошкодження автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, підтверджуються світлинами, які долучені до Звіту про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 та містяться в матеріалах справи (а.с. 24-26).

Суд звертає увагу, на те, що за заявою позивача саме суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , який діє на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача МФ № 51, виданого 20.04.2019 Фондом державного мана України, проведено визначення вартості автомобіля, Звіт про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 якого долучено до матеріалів справи та надано при митному оформленні автомобіля.

Досліджуваний Звіт про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021 в розмінні статті 72 КАС України, як висновок оцінювача, є доказом в адміністративному судочинстві, на підставі якого суд встановлює наявність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача.

Враховуючи, що вказаний висновок складено за результатами проведення визначення вартості транспортного засобу, здійсненого на підставі відповідних досліджень, особою, яка має необхідні (спеціальні) знання для надання висновку з досліджуваних питань, пройшла необхідну підготовку та отримала кваліфікацію з відповідної експертної спеціальності, то такий висновок може розцінюватися як належний та допустимий доказ.

В суду немає підстав для неврахування судом якого, поряд з іншими доказами, з метою встановлення обставин про вартість транспортного засобу ввезеного позивачем по рівню цін в країні придбання на момент проведення оцінки 30.09.2021. Вказана календарна дата передує дню події митного оформлення, вчиненого декларантом щодо товару в інтересах позивача.

Суду не подано доказів скерування митним органом відповідної скарги (клопотання, заяви) до компетентного органу про вчинення кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_3 при складанні спірного звіту порушення Законів України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", "Про судову експертизу", Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та притягнення вказаного оцінювача до відповідальності по факту оцінки, викладеної в Звіті про оцінку КТЗ № В-571 від 30.09.2021.

Зрештою, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може бути самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю (іншим обраним законним методою) та, як наслідок, коригування митної вартості таких товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Суд вказує на право декларанта (його уповноваженої особи) визначити митну вартість за основним методом. При визначенні вартості транспортного засобу особа має надати митному органу необхідні і достатні відомості про митну вартість, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Проте, митний орган не спростував належними і допустимим доказами відомості, зафіксовані в рахунку-фактурі № S/3709/2021 від 28.09.2021 і митній декларації країни відправлення № 21PL402010Е1476064 від 29.09.2021, в тому числі щодо продавця-нерезидента та вартості автомобіля.

З урахуванням вказаного, на переконання суду, позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Правильність визначення позивачем митної вартості відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Протиправність рішень відповідача, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Підсумовуючи вказане вище, суд дійшов висновку про те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Держмитслужби № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 з визначенням митної вартості за резервним методом є необґрунтованою. Суд вважає, що у відповідача були документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності митний орган мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Таким чином, суд констатує, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Держмитслужби № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 в порушення пунктів 1, 2 і 4 частини другої статті 55 МК України не містить:

- належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, заявленої декларантом;

- належного обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано, в порушення статті 58 МК України, здійснено визначення митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Держмитслужби № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021 прийняті відповідачем за відсутності обґрунтованого сумніву та із порушенням встановлених Митним кодексом України вимог, то позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці належить задовольнити в повному обсязі.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в разі отримання відповідачем від компетентних органів Республіки Польща відомостей щодо недостовірності обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом: Фірмою «MS TRADE» автомобіля марки "Mercedes-Benz", модель "Е 220 CDI", номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна 2143 см3, 2014 року випуску, на підставі рахунку-фактури № S/3709/2021 від 28.09.2021, а також несплати ОСОБА_1 готівкових коштів саме в розмірі 14000,00 PLN та/або отримання іншої (в тому числі більшої) суми за відчужений вказаний транспортний засіб, Івано-Франківська митниця чи інший компетентний на той час контролюючий орган не позбавлені права визначити позивачу відповідну митну вартість товару та донарахувати обов`язкові платежі, що підлягають сплаті при митному оформленні.

Одночасно, суд відзначає, що за змістом вимог частини шостої статті 44 КАС України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Відповідно до частини першої статті 384 Кримінального кодексу України подання суду завідомо недостовірних або підроблених доказів, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відтак, подання в суд завідомо недостовірних або підроблених доказів про митну вартість транспортного засобу, на підставі яких суд встановлює фактичні обставини протиправності картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Держмитслужби № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021, має правовим наслідком застосування відповідного виду відповідальності.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано дублікат квитанції про сплату судового збору № Р24АС5897 від 23.12.2021 в розмірі 1816,00 грн. (а.с. 1).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби України належить стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Також згідно позовної заяви позивач просив суд стягнути з відповідача 480,00 грн. витрат на послуги з перекладу. На підтвердження таких витрат позивач надав суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 99 від 19.10.2021 на суму 480,00 грн. (а.с. 38)

Верховний Суд в постанові від 31.03.2020 за результатом розгляду справи № 160/7049/19 зазначив:

"…Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо…".

З огляду на те, що позивач долучив до позовної заяви лише квитанцію до прибуткового касового ордера № 99 від 19.10.2021, з якої неможливо встановити обсяг виконаних робіт з перекладу (кількості аркушів, документів, тощо), а також те, чи здійснено переклад саме тих документів, які мають відношення до цієї адміністративної справи № 300/8575/21.

За відсутності інших доказів на підтвердження понесення судових витрат на оплату послуг перекладача, суд вважає, що позивачем не доведено обгрунтованість таких витрат та їх пов`язаність з цією справою, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат на оплату послуг перекладача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України № UA206020/2021/00192 від 05.10.2021.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України № UA206000/2021/000053/2 від 05.10.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (ідентифікаційний код 43971364, вулиця Чорновола, 159, місто Івано-Франківськ, 76005) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Івано-Франківська митниця Державної митної служби України, ідентифікаційний код - 43971364, вулиця Чорновола, 159, місто Івано-Франківськ, 76005.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.