Справа № 440/10568/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 січня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/10568/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні справу №440/10568/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому просить суд зобов`язати відповідача здійснити виплату заборгованості, яка утворилася за наслідками перерахунку пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2022, у сумі 236 260,02 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який відмовляється виплатити заборгованість, що виникла після здійснення перерахунку його пенсії на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/17726/21.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду 09.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву (а.с. 20-21) представник відповідача вказував, предмет позовних вимог фактично спрямований на зобов`язання відповідача у певний спосіб виконати інше судове рішення №440/17726/21 та фактично є однією із форм контролю за виконання судового рішення, а тому позивач має звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України. Дана ж справа підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, що набрала чинності з 01.03.2018, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704.

05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлено та направлено до ГУПФ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №9/1/6798/фп55796 від 13.09.2021, проте перерахунку пенсії здійснено не було.

У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, на яку отримав відмову з огляду на відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Не погодившись із правомірністю дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та здійсненні виплати пенсії на підставі оновленої довідки, позивач звертався з позовом до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №440/17726/21 суд, зокрема, зобов`язав ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №9/1/6798/фп55796 від 13.09.2021 про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із врахуванням раніше виплачених сум.

У відзиві відповідач повідомив, що на виконання судового рішення ГУПФ здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 та нараховано доплату пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 у розмірі 236 260,02 грн, яка облікована в органах Пенсійного фонду.

На звернення позивача до ГУПФ щодо конкретної дати виплати доплати пенсії за рішенням суду за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 у розмірі 236 260,02 грн (а.с. 11-12) відповідач повідомив, що виплата коштів на виконання судових рішень здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у черговості надходження судових рішень до боржника на обраний спосіб виплати пенсії однією сумою (а.с. 12-15).

Не очікуючи на обставини черговості пов`язані з існуванням інших пенсіонерів з подібними правами, ОСОБА_1 знову звернувся до суду з позовом, що є предметом розгляду у цій справі, в якому зазначає, що на виконання рішення суду у справі №440/17726/21 відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 та виплатити заборгованість за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 нараховану ГУПФ у розмірі 236260,02 грн. Однак відповідач до цього часу виплату різниці не здійснив.

Тобто, мотиви знову заявленого позову фактично зводяться до незгоди з порядком виконання відповідачем судового рішення (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2022, яке набрало законної сили 13.05.2022).

Як визначено частиною першою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з цим статтею 383 КАС України встановлено спеціальну процедуру, в рамках якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у вказаному Кодексі спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Тобто, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суд встановив, що спір фактично пов`язаний з обставинами протиправного, як на думку позивача, невиконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №440/17726/21 в частині встановленого судом зобов`язання ГУПФ виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії після її перерахунку з 01.04.2019.

З огляду на вищенаведене, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Суд акцентує увагу на тому, що право позивача на отримання пенсійних виплат з 01.04.2019 у належному розмірі захищене в обраний судом спосіб у ході розгляду справи №440/17726/21, тоді як заявлені ОСОБА_1 у цьому судовому провадженні позовні вимоги фактично покликані спонукати відповідача виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №440/17726/21 у певний, бажаний для позивача, спосіб.

Однак, у разі наявності у позивача переконання в тому, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, таке порушене право підлягає захисту шляхом звернення позивача до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/17726/21), а не шляхом пред`явлення нового позову.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Факт звернення позивача до ГУПФ із заявами про виплату коштів, нарахованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2022 у справі №440/17726/21, та отримання відповіді пенсійного органу, яким повідомлено, що відповідні виплати буде проведено в межах затверджених бюджетних призначень, не зумовлює виникнення нового юридичного спору між сторонами, адже вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18, зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За таких обставин, поданий ОСОБА_1 позов не підлягає розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що суд вважає за необхідне закрити провадження у справі №440/10568/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №440/10568/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду у порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун