Справа № 380/14905/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299 (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ (м. Львів) Гнатишин Н.Б. від 08.09.2022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 13000,00 грн при примусовому виконанні виконавчого листа №462/7248/20, виданого 03.05.2022 Залізничним районним судом м. Львова у виконавчому провадженні №69807619;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ (м. Львів) Гнатишин Н.Б. від 08.09.2022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 13000,00 грн при примусовому виконанні виконавчого листа № 462/7248/20, виданого 03.05.2022 Залізничним районним судом м. Львова у виконавчому провадженні №69806362;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ (м. Львів) Гнатишин Н.Б. від 27.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69942544 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 13000,00 грн згідно постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 у ВП № 69807619;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ (м. Львів) Гнатишин Н.Б. від 27.09.2022 про відкриття виконавчого провадження № 69942452 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 13000,00 грн згідно постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 у ВП № 69806362.

Ухвалою від 31.10.2022 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 23.11.2022 суддя визнала поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов та поновила такий строк. Прийняла до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що положення Закону України "Про виконавче провадження", які визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

15.12.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позову заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. Таким чином, з огляду на невиконання боржником рішень судів до відкриття виконавчих проваджень, державний виконавець правомірно виніс постанови про стягнення виконавчого збору.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.05.2022 Залізничний районний суд м.Львова видав виконавчий лист №462/7248/20 про зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у вихованні внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у спілкуванні з ним.

08.09.2022 відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №69807619 на виконання виконавчого листа від 03.05.2022 №462/7248/20, виданого Залізничним районним судом м.Львова.

08.09.2022 відповідач прийняв постанову про стягнення виконавчого збору ВП №69807619. Вказаною постановою стягнуто з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13000,00 грн.

27.09.2022 відповідач прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №69807619.

27.09.2022 відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №69942544 щодо постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69807619.

03.05.2022 Залізничний районний суд м.Львова видав виконавчий лист №462/7248/20 про: визначити способи участі ОСОБА_3 у виховані внука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступні дні та години їхнього спілкування: кожної середи та неділі тижня у період з 13:00 год. до 17:00 год. за місцем проживання дитини та можливістю прогулянок по місту, відвідування закладів культури, з урахуванням погодніх умов, стану здоров`я дитини та режиму дня.

08.09.2022 відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №69806362 на виконання виконавчого листа від 03.05.2022 №462/7248/20, виданого Залізничним районним судом м.Львова.

08.09.2022 відповідач прийняв постанову про стягнення виконавчого збору ВП №69806362. Вказаною постановою стягнуто з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13000,00 грн.

27.09.2022 відповідач прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №69806362.

27.09.2022 відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №69942452 щодо постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69806362.

Вважаючи постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 №69807619 та від 08.09.2022 №69806362 і постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2022 №69942544 та від 27.09.2022 №69942452 протиправними, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України "Про виконавче провадження") визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої, третьої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

В абзаці першому частини четвертої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

З аналізу вказаних норм видно, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності вказаним Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 вказаного Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 зазначеного Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України" та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 28.04.2020 у справі №480/3452/19.

Суд зазначає, що відповідач на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" одночасно із прийняттям постанов про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2022 №69807619, від 08.09.2022 №69806362 виніс постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362.

Суд зауважує, що позивач не надала доказів добровільного виконання постанови Львівського апеляційного суду від 22.02.2022 у справі №462/7248/20 до 08.09.2022, тобто до прийняття відповідачем постанов про відкриття виконавчого провадження та оскаржених постанов про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи відсутність факту добровільного виконання рішення, державний виконавець розпочав примусове виконання виконавчого документа та правомірно одночасно стягнув виконавчий збір, прийнявши постанови від 08.09.2022 ВП №69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362 прийняті у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому є правомірними та не підлягають скасуванню.

З приводу постанов про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2022 №69942544 та від 27.09.2022 №69942452 щодо виконання постанов про стягнення виконавчого збору, то суд зазначає таке.

У пункті 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі - Інструкція №512/5), встановлено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Суд вказує на те, що виконавчі листи повернуті стягувачу постановами державного виконавця від 27.09.2022 ВП№69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362 на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", а тому у відповідності до вищенаведеного положення Інструкції №512/5 у разі, якщо виконавчий збір не стягнуто постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією №512/5.

Суд встановив, що постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362 зареєстровані в автоматизованій системі 27.09.2022 як виконавчі документи.

Суд зауважує, що позивач не надала доказів добровільного виконання постанов про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362, тобто до прийняття відповідачем оскаржених постанов про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, державний виконавець правомірно розпочав примусове виконання виконавчого документа - постанов про стягнення виконавчого збору від 08.09.2022 ВП №69807619, від 08.09.2022 ВП №69806362, прийнявши постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2022 №69942544 та від 27.09.2022 №69942452.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2022 №69942544 та від 27.09.2022 №69942452 прийняті у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Мричко Н.І.