Справа № 380/14234/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

04 січня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д., розглянувщи в порядку письмового провадження заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1 ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 24.01.2022 № 27 «Про вивільнення земельної ділянки від самовільно встановленої малої архітектурної форми (металевих воріт) за адресою: АДРЕСА_2 ».

Ухвалою від 03.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. Разом з відзивом відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, покликаючись на пропуск позивачем встановленого КАС України строку звернення до суду із даним позовом, оскільки оскаржуване рішення прийнято Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради 24 січня 2022 року і цього ж дня опубліковано на офіційному веб-сайті Дрогобицької міської ради, а позивач звернулась до суду 13.10.2022, отже з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою від 19.12.2022 суд залишив позовну заяву без руху з підстав не надання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин поважності пропуску такого строку.

30.12.2022 представник позивача подав заяву про усунення недоліків. У заяві представник позивача просить поновити строк на звернення до суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану та посилається на постанову Верховного Суду у справі № 500/1912/22 (адміністративне провадження № К/990/20688/22), прийняту 29 вересня 2022 року.

Розглядаючи заяву позивача та вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вищенаведені правові положення свідчать, що законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому, приписи статті 123 КАС України передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

При цьому, за загальним правилом, поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оціну доводам представника позивача на введення на території України воєнного стану суд зазначає, що питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Позивач в заяві про поновлення строку посилається лише на запровадженням воєнного стану та постанову Верховного Суду у справі № 500/1912/22 (адміністративне провадження № К/990/20688/22), прийняту 29 вересня 2022 року.

Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих стоків.

Саме така позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, на яку покликається позивач у своїй заяві, як підставу для поновлення строку в даній справі. У вказаній справі №500/1912/22 позивач був учасником бойових дій, а тому суд зробив висновок, що вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин. Однак, в даній справі позивачем таких доказів не подано, а тому встановлені у справі №500/1912/22 обставини не є релевантними до даних правовідносин.

Суди Львівської області, в тому числі Львівський окружний адміністративний суд, у відповідності до вимог статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі - Закон №389-VIII) не припиняли, не призупиняли своєї діяльності та продовжували здійснювати правосуддя під час запровадження в Україні з 24.02.2022 воєнного стану.

Позивачем не надано жодного доказу того, яким чином введення воєнного стану вплинуло на позивача та не вказано жодної обставини, яка б об`єктивно унеможливила звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом строку.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення прийнято Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради 24 січня 2022 року і цього ж дня опубліковано на офіційному веб-сайті Дрогобицької міської ради, тобто за місяць до воєнного стану, а позивач звернулась до суду лише 13.10.2022, тобто за спливом восьми місяців після введення воєнного стану.

Доказів відсутності можливості звернення позивача до суду у вказаний строк позивачем суду не подано.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Зі змісту клопотання про поновлення строку не вбачається, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на подання позовної заяви протягом законодавчо встановленого строку, не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого позивача.

У вказаній позивачем постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 зазначено, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Відтак за встановлених обставин, суд доходить висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, вказаних у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, оскільки запровадження воєнного стану жодним чином не вплинуло на право позивача щодо звернення до суду за захистом порушеного права.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 15 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Ураховуючи те, що позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску звернення до суду, суд доходить висновку про те, що позивачем не виконано вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, відтак, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у випадку залишення позовної заяви без розгляду, позивачу повертається сплачена сума судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 240, 243, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, відповідно до квитанцій №5330-1947-9169-4810 від 30.09.2022.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Чаплик І.Д.