Справа № 200/3220/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

30 грудня 2022 року Справа №200/3220/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про судові витрати в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області № 143-лк від 28 грудня 2021 року про звільнення позивача з 13 січня 2022 року з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області;

- поновити позивача на посаді начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області;

- стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 січня 2022 року по день прийняття рішення по справі.

Рішенням суду від 14 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області від 28 грудня 2021 року № 143-ЛК Про звільнення ОСОБА_1 в частині формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, а саме: в частині зазначення у наказі в якості підстави для звільнення ліквідації Головного управління Держпраці у Донецькій області відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу;

- змінено формулювання підстав звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, зазначивши в якості підстави для її звільнення реорганізацію Головного управління Держпраці у Донецькій області відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 191-203).

15 грудня 2022 року через систему Електронний суд до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі про вирішення питання щодо судових витрат.

У період з 15 по 28 грудня 2022 року суддя перебувала у відпустці, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про судові витрати була передана судді для розгляду 29 грудня 2022 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення […].

В матеріалах справи наявна копія квитанції № 0.0..1 від 28 травня 2022 року про сплату ОСОБА_1 судового збору в сумі 992,40 грн.

Як вбачається з резолютивної частини Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, судом не приймалось рішення про стягнення з відповідача витрат позивача зі сплати судового збору.

Суд зазначає, що квитанція № 0.0..1 від 28 травня 2022 року була надана ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 23 лютого 2022 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, в якій зазначено, що остання має сплатити судовий збір за розгляд її позовних вимог майнового характеру про стягнення з Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно ч.ч. 1, 3, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. […] При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, наведена стаття не містить вимог про стягнення судом з відповідача (суб`єкта владних повноважень) витрат позивача зі сплати судового збору у випадку відмови у задоволенні позовних вимог, за розгляд яких цей збір сплачувався.

Згідно ч. 5 ст. 246 КАС України, яка містить вимоги до змісту рішення суду, у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Враховуючи наведене вище , беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 246 КАС України, в резолютивній частині рішення не міститься висновку суду про стягнення з відповідача витрат позивача зі сплати судового збору.

Під час прийняття рішення за результатом розгляду справи суд керувався, крім іншого, й на приписи ст. 139 КАС України, про що вказано у останньому абзаці мотивувальної частини цього рішення.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 246 КАС України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; 7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Отже, КАС України не містить вимог щодо додаткового обґрунтування у мотивувальній частині рішення суду підстав не прийняття судом рішення про стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про помилковість висновків ОСОБА_1 про не вирішення судом під час прийняття рішення за результатом розгляду справи № 200/3220/22 питання щодо судових витрат.

Як наслідок, заява ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 243, 246, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Волгіна