Справа № 163/1412/22
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1412/22
Провадження № 2-а/163/36/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати дії Волинської митниці щодо винесення постанови від 10 серпня 2022 року у справі про порушення митних правил № 0341/20500/21 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України неправомірними та скасувати цю постанову із закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що притягнення його до відповідальності за недекларування переміщуваного товару не відповідає фактичним обставинам справи. 02 серпня 2021 року власним автомобілем перевозив побутову техніку (телевізори, холодильники, пральну машину, кухонну плиту). Вартість належного йому товару, а це дев`ятнадцять телевізорів, становила 1600 польських злотих, що еквівалентно 349 євро, тому мав би перетинати кордон смугою руху «зелений коридор». Однак, оскільки товари, які належали пасажирам, за вагою перевищували дозволену норму, тобто були більше 50 кг, вимушений був обрати смугу руху «червоний коридор». Пасажири задекларували товар, що перевищує встановлений ст.374 МК України ліміт ваги. Сам також заповнив та подав письмову декларацію, у якій вказав про цей товар. Оскільки у працівників митниці виникли сумніви щодо вартості телевізорів, їх в кількості 19 штук було вилучено. В оскаржуваній постанові митний орган посилається на висновок експертизи № 0656, яким визначено вартість вилучених телевізорів у 67703,90 гривень. Проте цей висновок є неналежним доказом, оскільки складений експертом, який не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, не має повноважень на проведення такого виду експертиз, тому не може прийматися до уваги. В той же час митний орган жодним чином не обґрунтував не прийняття до уваги наявного у справі висновку експертизи № 0-34 від 06.12.2021, який відповідає вимогам законодавства. Цим висновком визначено вартість вилученого товару з урахуванням ступеня його зносу (70%) у 15546,59 гривень, яка не перевищує встановленого ліміту для переміщення товару через державний кордон України по вартості, тобто є меншою 500 євро. У зв`язку із цим вважає, що в його діях відсутній склад порушення митних правил щодо недекларування переміщуваного товару.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву. У ньому вказала, що зібраними у справі доказами достатньо доводиться вчинення позивачем недекларування переміщуваних телевізорів, оскільки у митній декларації він їх не вказав, у письмових поясненнях підтвердив їх належність саме йому, документів на них не мав, а їх загальна вага за результатами зважування склала 180,30 кг; висновок експертизи № 0656 є належним доказом, оскільки ця експертиза проведена у відповідності до ч.2 ст.515 МК України Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, яка згідно свідоцтва від 10.06.2021 № 432 має права на проведення такого виду експертиз, та, окрім цього, цей висновок підтверджений службовою запискою управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД від 09.08.2022 року. Вважає, що посадова особа Волинської митниці при розгляді справи і винесенні постанови діяла в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шинкар О.В. в канцелярію суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач Волинська митниця про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки свого представника до суду не сповістила, будь-яких клопотань щодо процедури розгляду справи не подала.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

02 серпня 2021 року ОСОБА_1 автомобілем «Мерседес Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , заїхав в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці смугу руху «червоний коридор» на в`їзд в Україну з Республіки Польща. Разом із ним в автомобілі слідувало шість пасажирів.

ОСОБА_1 заповнив і подав до митного контролю митну декларацію, у якій вказав про переміщення: пральної машини вагою 60 кг, холодильника вагою 55 кг, плиту кухонну 35 кг.

Пасажири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у митних деклараціях заявили про переміщення кожним із них плитки кухонної вагою 35 кг.

Під час здійснення повного митного огляду автомобіля встановлено, що окрім задекларованого водієм і пасажирами товару, виявлено незадекларований товар, яким є телевізори в кількості 19 штук, що підтверджується актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях вказав, що ці телевізори належать йому, купував їх на ринку, документів на них не мав, а в декларації їх не вказав, оскільки не знав про необхідність декларування бувшого у використанні товару (телевізорів).

За викладених обставин 02 серпня 2021 року інспектором Волинської митниці щодо ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0341/20500/21 за ознаками ст.472 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.257, 374 МК України не задекларував, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товар бувших у використані телевізорів в кількості 19 штук, загальною вартістю 50900,00 гривень.

Після складання протоколу СЛЕД Держмитслужби надало висновком експерта від 26.08.2021 року № 0656, відповідно до якого вартість цих телевізорів визначено у 67703,90 гривень.

07 вересня 2021 року матеріали справи за протоколом № 0341/20500/21 надійшли на розгляд Любомльського районного суду Волинської області.

Постановою суду від 04 листопада 2021 року у справі була призначена товарознавча експертиза вилученого товару, виконання якої було доручено Волинській Торгово-Промисловій палаті.

На виконання цієї постанови надано висновок експерта № О-34 від 06 грудня 2021 року судової товарознавчої експертизи, яким встановлено, що вартість вилучених телевізорів в кількості 19 штук станом на 02 серпня 2021 року з врахуванням того, що товар не українського походження і за нього не сплачені митні платежі при увезені в Україну на з врахуванням зносу (наявність виявлених дефектів пошкоджень) може становити 15546,59 гривень.

Постановою суду від 14 квітня 2022 року справа направлялася на митницю для додаткової перевірки, під час якої встановлено вагу вилученого товару - 180,30 кг.

14 липня 2022 року судом винесено постанову про повернення матеріалів справи Волинській митниці для розгляду за підвідомчістю, у зв`язку із внесенням змін до Митного кодексу України Законом України № 2058-ІХ від 16 лютого 2022 року. У постанові вказано, що у зв`язку із внесеними у МК України змінами дії ОСОБА_1 можуть кваліфікуватися за ч.2 ст.471 МК України, а розгляд справ про такі порушення митних правил віднесено до компетенції митних органів.

22 липня 2022 року справа за підвідомчістю надійшла до Волинської митниці.

10 серпня 2022 року в.о. начальника Волинської митниці Тішин К.М. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, яке по суті правопорушення відповідає змісту протоколу № 0341/20500/21, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20311,17 гривень.

Враховуючи обґрунтування позову, суд у вирішенні спору по суті виходить із встановлених фактичних обставин по справі та норм митного законодавства України.

У частині 1 статті 366 МК України (у редакції на дату проходження ОСОБА_1 митного контролю 02.08.2021) визначено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню (ч.2 ст.366 МК України).

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян (ч.3 ст.366 МК України).

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою (ч.4 ст.366 МК України).

Частиною 1 статті 374 МК України передбачено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Твердження позивача у позовній заяві про те, що він переміщував товар в межах встановленої законодавством норми та міг слідувати смугою руху «зелений коридор», однак обрав смугу руху «червоний коридор» через переміщення пасажирами товару понад норму по вазі, є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, усі пасажири у письмових поясненнях вказали, що переміщують лише товар, який задекларували у митних деклараціях. Із цих декларацій вбачається, що вага переміщуваного товару кожним пасажиром становить 35 кг, тобто в межах встановленої норми. Зміст письмових пояснень пасажирів свідчить, що іншого, окрім задекларованого, товару вони не переміщували.

Вага задекларованого ОСОБА_1 товару становить 150 кг, при цьому у митній декларації вартості цього товару він не зазначав, а відтак декларував товар виключно з огляду на перевищення встановленої законом норми по його вазі (50 кг).

Вага незадекларованого товару (19 телевізорів б/в) становить 180,30 кг, через що цей товар також підлягав обов`язковому письмовому декларуванню.

При цьому, у первинних письмових поясненнях ОСОБА_1 як на причину недекларування цього товару вказав лише на свою необізнаність із необхідністю декларування товару бувшого у використанні, а відтак про перевищення цього товару встановленій нормі по вазі достовірно знав.

Частина 1 статті 257 МК України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За змістом пункту 2.9 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.2012 № 614, у пункті 4 такої декларації зазначається: точні дані про товари (назви, характеристики товарів, відмітні ознаки тощо), необхідні для їх ідентифікації; вага або кількість задекларованих товарів за кожним найменуванням (цифрами та словами); фактурна вартість задекларованих товарів.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно із ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частина 2 статті 471 МК України (у чинній на час винесення оскаржуваної поставно і нинішній редакції) визначає відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Досліджені у справі докази дають обґрунтовані підстави вважати, що переміщувані ОСОБА_1 телевізори б/в у кількості 19 штук підлягали обов`язковому письмовому декларуванню, однак у поданій до митного контролю письмовій митній декларації він їх не вказав, при цьому власноручним підписом підтвердив, що повідомлення у митній декларації недостовірних відомостей тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, митний орган під час розгляду справи підставно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, та у цій частині прийняв обґрунтоване та законне рішення.

Разом із цим, при визначенні обсягу відповідальності ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.2 ст.471 МК України митний орган керувався висновком експерта від 26.08.2021 року № 0656, відповідно до якого вартість незадекларованого товару становить 67703,90 гривень.

Як зазначалося вище, у справі за постановою суду проводилась незалежна судова товарознавча експертиза Волинською Торгово-Промисловою палатою.

Проте, оскаржувана постанова взагалі не містить посилань на цю експертизу та мотивів її неприйняття або визнання неналежним чи недопустимим доказом.

Згідно із ч.1 ст.515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Частина 2 статті 515 МК України передбачає, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Отже, з урахуванням наведених законодавчих приписів встановлено, що висновком експерта від 26.08.2021 року № 0656 не є судовою експертизою.

В той же час, висновок експерта Волинської Торгово-Промислової палати № О-34 від 06 грудня 2021 року з огляду на її зміст відповідає критеріям судової експертизи, тому у доказовому значенні має переваги за ознакою допустимості.

У зв`язку із цим при накладенні на ОСОБА_1 стягнення слід керуватися саме цією експертизою.

Санкція ч.2 ст.471 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості незадекларованих товарів.

Отже, за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 472 МК України, ОСОБА_1 має понести стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості незадекларованого товару, що буде становити 4663,98 гривень (15546,59 х 0,3).

Згідно із ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на такі законодавчі приписи, судом у межах своїх повноважень встановлено підстави для зміни застосованого щодо ОСОБА_1 стягнення в сторону пом`якшення з урахуванням вартості товару згідно висновку експерта № О-34 від 06 грудня 2021 року.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та зроблені судом висновки стосовно суті спору та заявлених вимог, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення накладеного на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, постановою в.о. начальника Волинської митниці Тішина К.М. від 10 серпня 2022 року із штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 20311 (двадцять тисяч триста одинадцять) гривень 17 копійок на штраф в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 4663 (чотири тисячі шістсот шістдесят три) гривні 98 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач Волинська митниця; місце знаходження - вулиця Призалізнична 13, село Римачі Ковельського району Волинської області; .

Головуючий: суддя О.С. Павлусь