Справа № 120/6606/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 січня 2023 р. Справа № 120/6606/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі УДМСУ у Вінницькій області, відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі паспорта-книжечки;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України в формі паспорта-книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ без засобів Єдиного державного демографічного реєстру;

- зобов`язати і надалі Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області здійснювати оформлення паспорта ОСОБА_1 , за паспортом у вигляді паспортної книжечки без занесення даних до Єдиного Державного демографічного реєстру;

- зобов`язати Управління Держаної міграційної служби України у Вінницькій області вилучити усі данні ОСОБА_1 , з Єдиного Державного демографічного реєстру.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що звернувся до відповідача з заявою-вимогою про обмін непридатного для використання оформленого на його ім`я паспорта громадянина України у формі ID-картки, не маючи наміру оформляти паспорт громадянина України із засобами Єдиного Державного демографічного реєстру у формі ID- картки через свої переконання. Однак, у письмовій відповіді від УДМСУ у Вінницькій області від 04.08.2022 йому відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 22.08.2022 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Окрім того, цією ухвалою вирішено витребувати в Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та зобов`язано надати суду у строк, визначений для подання відзиву, належним чином засвідченні копії всіх документів, які слугували підставою для відмови в оформленні та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки.

31.08.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що позивач звернувся з неповним переліком документів, який визначений розділом 3 Тимчасового порядку № 456.

Окрім того, представник відповідача вказує, що письмова відповідь УДМСУ у Вінницькій області, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, відповідно до положень КАС України, а тому не може бути визнана протиправним рішенням, щодо відмови у видачі паспорта позивачу. Відповідача зазначає, що розглянув заяву-звернення ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства, про результат розгляду листом поінформовав позивача у визначені законодавством порядок та строки, надавши відповідне роз`яснення, щодо порядку оформлення паспорту громадянина України.

Ухвалою суду від 07.12.2022 витребувано в Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та зобов`язано надати суду, у 5-денний строк з моменту отримання цієї ухвали інформацію та докази в її підтвердження, щодо того, чи видавався ОСОБА_1 паспорт у формі ID-картки; у разі видачі такого паспорта, чи надавалась ОСОБА_1 згода на обробку персональних даних.

19.12.2022 до суду надійшла витребувані судом докази, зокрема у листі від 15.12.2022 №0501.9-7244/05.1-22 відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно має у користуванні паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 08.09.2020, оформлений відділом № 3 у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області. Для отримання вищезазначеного паспортного документа ОСОБА_1 особисто звернувся до територіального підрозділу УДМС України у Вінницькій області, надавши при цьому квитанцію про сплату даної адміністративної послуги та паспорт громадянина України на своє ім`я у формі книжечки серія НОМЕР_2 , який був знищений як недійсний після обміну.

Як зазначає представник відповідача, у заяві-анкеті № 5057115 від 26.08.2020 ОСОБА_1 проставив свій власноручний підпис чим надав згоду на обробку персональних даних та внесення відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та підтвердив свої персональні дані, які в подальшому були внесені до паспорта громадянина України у формі ID-картки на його ім`я.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини.

08.09.2020 ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України у формі ID - картки № НОМЕР_1 .

04.08.2022 позивач звернувся до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою-вимогою про оформлення та видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки, у якій зазначив, що після досягнення ним 45-ти річного віку, він звернувся до територіального підрозділу УДМС, а саме до районного відділу УДМС у Вінницькій області щодо вклеювання нового фото в наявний паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року. Проте, йому відмовлено у вклеюванні фото, оскільки строк надання нового фото для вклеювання в наявний паспорт громадянина України у формі книжечки протерміновано, тому він зобов`язаний отримати ID-картку.

Позивач вказав, що діючим законодавством передбачено існування двох форм паспорта громадянина України: книжечки і картки, тому враховуючи висновки Великої Палати за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/2/18 він має право на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки.

За змістом вказаної заяви-вимоги позивач просив:

- знищити його персональні дані, які на момент отримання даної заяви, знаходяться в Єдиному державному демографічному реєстрі, у тому числі Унікальний номер запису в реєстрі, за яким закріплені персональні дані - на виконання приписів законодавства України/УРСР у сфері захисту персональних даних, у встановленому законодавством порядку;

- в порядку розгляду даної заяви, у встановлений законом строк, проінформувати мене письмово про виконання приписів цієї заяви, разом з цим - надати відповідні докази;

- здійснити видачу паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, форму якого передбачено чинним положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ з дотриманням правил українського правопису, а саме дані заявника повинні бути вписано каліграфічно почерком від руки, перша літера прізвища, ім`я та по батькові мають бути великими, інші літери маленькими;

- проставити відмітку реєстрації місця проживання (для підтвердження раніше набутої реєстрації, а не з новою реєстрацією місця проживання, відомостями про яке володіє Управління УДМС України у Вінницькій області);

- провести реєстрацію громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом, у відповідні облікові документи та вести облік відносно раніше встановлених форм - за прізвищем, іменем та по-батькові, днем, місяцем, роком народження та за місцем реєстрації; без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у т.ч за серією та номером паспорту), без внесення інформації про них до ЄДР чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , листом від 08.08.2022 №ІІІ-63/6/0501-22/0501.9/206-22 УДМСУ у Вінницькій області повідомило, що правовідносини, щодо отримання паспорта громадянина України регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України», посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 за №5492-VІ (із змінами та доповненнями) та Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591. З 04.04.2016 набули чинності норми Закону України від 10.12.2015 за № 888-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг», відповідно до яких повноваження у сфері реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб делегуються органам місцевого самоврядування (виконавчому органу сільської, селищної або міської ради, сільському голові (у випадку, коли відповідно до Закону виконавчий орган сільської ради не утворено) - органу реєстрації).

Отже з 04.04.2016 в Управлінні ДМС України у Вінницькій області, відсутні достатні правові підстави, для здійснення дій, щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, або зобов`язання вчинити дії по реєстрації, та надання відповідних відомостей оскільки такими повноваженнями наділенні органи, місцевого самоврядування або органи реєстрації.

Позивач вважає, що УДМСУ у Вінницькій області допущено протиправну бездіяльність щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про громадянство України", документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ затверджено, зокрема, Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503).

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення № 2503, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захист.

Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492) визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями статті 14 Закону № 5492, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 5492, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з пунктом 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Пунктом 21 Порядку № 302 передбачено, що у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім закінчення строку дії паспорта), документи для його обміну подаються протягом одного місяця з дати настання таких обставин (подій).

Позовні вимоги фактично обгрунтовані бездіяльністю відповідача щодо обміну отриманого ним паспорта громадянина України у формі ID-картки та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, з мотивів його особистих переконань.

Судом встановлено, що після досягнення 45-річного віку позивач звернувся до територіального підрозділу УДМС України щодо вклеювання нового фото в наявний паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року серії НОМЕР_2 .

Однак, як зазначає ОСОБА_1 стороною відповідача відмовлено у вклеюванні фото, та ввівши його в оману видано паспорт у формі ID-картки.

Відповідно до наданої УДМСУ у Вінницькій області інформації, на виконання ухвали суду від 07.12.2022 про витребування доказів, ОСОБА_1 має у користуванні паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 08.09.2020, оформлений відділом № 3 у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області.

При цьому, для отримання вищезазначеного паспортного документа ОСОБА_1 особисто звернувся до територіального підрозділу УДМС України у Вінницькій області, надавши при цьому квитанцію про сплату даної адміністративної послуги та паспорт громадянина України на своє ім`я у формі книжечки серія НОМЕР_2 , який був знищений як недійсний після обміну.

Перед оформленням паспорта у формі ID-картки позивачем заповнено заяву-анкету №5057115 від 26.08.2020 та надано згоду на обробку його персональних даних.

У свою чергу, доводи ОСОБА_1 щодо маніпуляцій зі сторони відповідача та введення його в оману не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї адміністративної справи.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI (далі - Закон №2297-VI), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Пунктом 2 частини другої статті 15 Закону №2297-VI передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 4 частини другої статті 15 цього ж Закону передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі набрання законної сили рішення суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Згідно вимог статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру.

Внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним (стаття 10 Закону № 5492-VI).

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 5492-VI для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, належить, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 5 статті 21 Закону України № 5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Отже, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Судом встановлено, що отриманий ОСОБА_1 08.09.2020 паспорт громадянина України у формі ID - картки оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок його волевиявлення.

Тобто позивач при оформленні ID - картки, надав згоду на обробку його персональних даних, що підтверджується копією заяви-анкети №5057115 від 26.08.2020, що наявна в матеріалах справи.

Саме у зв`язку з поданням ОСОБА_1 відповідної заяви анкети відділом № 3 у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області оформлено паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 від 08.09.2020.

Отже, у позивача є дійсний паспорт громадянина України у вигляді картки. У свою чергу, заява-вимога ОСОБА_1 містить лише загальні посилання щодо права особи на отримання та користування паспортом у формі книжечки. При цьому, позивач не вказав на жодну з підстав для обміну паспорта, передбачених Порядком №302.

Крім того, з аналізу Положення судом встановлено, що чинним законодавством не передбачено можливість обміну паспорта у формі ID-картки на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року.

Відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 6 Закону України від 01.06.2010 №2297 "Про захист персональних даних" (далі - Закон №2297), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Пунктом 2 частини другої статті 15 цього ж Закону №2297 передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Частина третя статті 10 Закону №5492-VI вказує, що для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

Відтак, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Отже, внесення інформації щодо позивача, наданої ним особисто, до Реєстру та автоматичне формування УНЗР у зв`язку із цим, жодним чином не надало права суб`єкту владних повноважень на здійснення будь-яких маніпуляцій з персональними даними.

Крім того, стаття 8 Закону №5492-VI встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Реєстру, що унеможливлює вчинення будь-яких незаконних дій з персональними даними осіб, інформація щодо яких внесена до Реєстру.

У свою чергу, пунктом 2 частини другої статті 15 Закону №2297 передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню лише у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

В даному конкретному випадку питання щодо припинення правовідносин не стосується спірних правовідносин, оскільки наявний спеціальний закон, який регулює правовідносини, які склались між сторонами, а саме Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", відповідно до якого, не передбачено підстав для вилучення інформації стосовно особи із Реєстру.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання УДМСУ у Вінницькій області вилучити усі дані позивача з Єдиного державного демографічного реєстру є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач у позовній заяві посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 у зразковій адміністративній справі №806/3265/17.

З цього приводу, суд зазначає, що у постанові від 19.09.2018 у зразковій адміністративній справі № 806/3265/17 Великою Палатою Верховного Суду були визначені наступні ознаки типової справи, за наявності яких адміністративна справа відноситься до вказаної зразкової справи, а саме:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 13 вказаного Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №806/3265/17 належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Разом з тим, у вказаній адміністративній справі спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача за заявою позивача здійснити обмін вже отриманого ним паспорта у формі ID-картки на паспорт громадянина України у формі книжечки.

Таким чином, вказана адміністративна справа не має ознак зразкової справи №806/3265/17, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 в даному випадку застосуванню не підлягають.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21000, ).

Рішення суду сформовано: 04.01.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна