Справа № 380/13015/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13015/22 пров. № А/857/15566/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви (судді Гавдик З.В., постановлену у письмовому провадженні у м. Львів) у справі № 380/13015/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.09.2022 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №34 від 01.09.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком 26.08.2022 року на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 року), а саме у зв`язку з досягненням пенсійного віку 45 років при наявності загального стажу більше 15 років у тому числі пільгового стажу за Списком №1 більше 7 років 6 місяців.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року позовну заяву повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2022 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб: подання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Копію ухвали Львівського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 19.09.2022 позивачем отримано 20.09.2022, що підтверджується витягом про доставку електронного листа.

Позивач подала до суду клопотання про усунення недоліків адміністративного позову.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 в задоволенні заяви позивача про усунення недоліків адміністративного позову відмовлено. Процесуальний строк встановлений ухвалою судді про залишення позовної заяви без руху від 19.09.2022 року, якою позивачу встановлено строк усунення недоліків позовної заяви продовжено.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що копію ухвали суду з питань поновлення та продовження процесуальних строків від 26.09.2022 позивачем отримано, що підтверджується витягом про доставку електронного листа та станом на 26.10.2022 не усунуто недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Суд апеляційної інстанції не погоджується висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з врахуванням наступного.

Стаття 5 КАС України проголошує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з частиною 3 стастті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ (далі Закон № 3674-VІ).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VІ ставка судового збору встановлюється в таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано: суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» становив 2481 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Як було зауважено судом першої інстанції, що підставою для залишення позовної заяви без руху стало те, що позивачем заявлено 2 вимоги немайнового характеру, а тому розмір судового збору за подачу даного позову становить 1984,80 грн. При цьому, з урахуванням сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн., позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 992,40 грн.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки системний аналіз частини 2 статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 540/2321/18, від 16.04.2018 у справі № 826/10288/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

В даному випадку предметом позову є позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №34 від 01.09.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком 26.08.2022 року на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 року), а саме у зв`язку з досягненням пенсійного віку 45 років при наявності загального стажу більше 15 років у тому числі пільгового стажу за Списком №1 більше 7 років 6 місяців.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вказані вище позовні вимоги є однією вимогою немайнового характеру, сума судового збору за звернення з якою становить 992,40 грн. та вказані обставини свідчать про виконання позивачем вимог Закону України «Про судовий збір» та КАС України щодо сплати судового збору в належному розмірі. В той же час, суд першої інстанції неправильно визначивши кількість позовних вимог, дійшов передчасного висновку про наявність недоліків позовної заяви та підстав для її повернення у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У справі «Мушта проти України» (Заява № 8863/06) від 18.11.2010 в пункті 32 Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Отже, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 317, 320, 321, 322, 328 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 380/13015/22 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 30.12.2022