Справа № 932/16580/19
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/932/499/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Цитульського В.І., за участі секретаря судового засідання Дубовик К.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі, адміністративний позов ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсій Едуарда Юрійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного спеціаліста-інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсій Едуарда Юрійовича, інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилалася на те, що головним спеціалістом-інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсій Е.Ю., 26.10.2019 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД№000441676 якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП за порушення вимог п.15 Правил дорожнього руху, що виразилося у порушенні правил зупинки, стоянки, паркуванні транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 , яке мало місце 26.10.2019 о 15:54 годині в районі будинку №3 розташованого по вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпро, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. З огляду на те, що ОСОБА_1 вважає винесену постанову такою, що суперечить закону, вимушена звернутися до суду з даним позовом в якому просить скасувати її та визнати незаконною. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Головним спеціалістом-інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсій Е.Ю. було надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до правомірності оскаржуваної постанови та відсутності підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у справі.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_2 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Цитульському В.І.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульського В.І. від 16 листопада 2020 року справу прийнято до провадження, залучено у якості співвідповідача Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2019 року о 15:54 год. складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП.

З огляду на те, що позивачем подано позовну заяву 11 листопада 2019 року, а постанову винесено 03 грудня 2019 року, слід зробити висновок про оскарження останнім повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп (справа 3/35-313) передбачено, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Зі змісту наведеного можна зробити висновок, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати (породжують) права і обов`язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. Так, відмінною ознакою дій суб`єкта владних повноважень є наявність в них змісту управління особою, здійснення щодо неї влади, шляхом впливу на її права і обов`язки.

При цьому, повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 26.10.2019 за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останньої права на захист.

Отже таке повідомлення не є актом на підставі якого особа, в даному випадку позивач притягнута до адміністративної чи будь-якої іншої відповідальності. Більше того, оскаржуване повідомлення взагалі не містить даних про особу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1ст.152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягне за собою накладення штрафу в 20-ти кратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскаржуючи постанову про адміністративне правопорушення, позивач не надав жодного належного і допустимого доказу, який би підтвердив, що дії посадової особи були неправомірними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивачем при зверненні до суд із позовною заявою не надано оскаржувану постанову, хоча на вимогу ч.7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. Відповідного клопотання позивач не заявляв.

На твердження позивача щодо покладення обов`язку доказування на відповідача, слід зазначити, що в порядку ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Виходячи із зазначеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов необґрунтованим, не доведеним і через це не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,250,268,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсій Едуарда Юрійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Цитульський