Справа № 520/7099/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 січня 2023 року

м. Київ

справа №520/7099/21

адміністративне провадження № К/990/37651/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,

перевірив касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (далі - УДМС України в Миколаївській області), в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Миколаївській області від 28 травня 2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Узбекистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 02 квітня 2016 року та посвідки на постійне проживання в Україні від 31 травня 2018 року серії НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року, позов задоволено. Визнано протиправним га скасовано рішення УДМС України в Миколаївській області від 28 травня 2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці Узбекистану ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 02 квітня 2016 року та посвідки на постійне проживання в Україні від 31 травня 2018 року серії НОМЕР_1 .

26 грудня 2022 року УДМС України в Миколаївській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові.

Предметом спору цій справі є правомірність дій органу ДМС щодо скасування дозволу на імміграцію та посвідки на тимчасове проживання.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

За змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.

У касаційній скарзі УДМС України в Миколаївській області зазначило, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, проте заявник жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає винятковість саме цієї справи, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а лише послався на неправильне застосування судами норм законодавства, що регулює державну політику у сфері міграції та навів аргументи, що свідчать про переоцінку доказів у справі. Крім того, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, встановлених у кожному конкретному випадку.

Водночас доводи скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. А інші мотиви, наведені у касаційній скарзі обґрунтовані суб`єктивними чинниками, що не знайшли підтвердження під час розгляду цієї справи.

Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Лише загальні посилання на винятковість справи за відсутності вмотивованих аргументів та ґрунтовних доводів не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Інші мотиви касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська