Справа № 488/4413/21
Суддя: Лазарева Г. М.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4413/21
Провадження № 2-а/488/15/22 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2022 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі судового засідання Криницькій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 року позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просить: - постанову серії ЕАО № 5045290 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену 18 листопада 2021 року інспектором відділу організації несення служби у м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Давидюком О.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасувати; - закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП згідно постанови серії ЕАО №5045290 від 18.11.2021 року.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що постановою інспектора відділу організації несення служби у м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Давидюка О.О., серія ЕАО №5045290 від 18.11.2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згiдно вказаної постанови, 18.11.2021 року о 18 год. 34 хв. на автомобільній дорозі М07 Київ - Ковель - Ягодин 486 км. водій, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з державним номерним знаком, який не відповідає нормам ДСТУ 4278:2019, чим порушив п.п. 2.9. (в) постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року.

Позивач вважає, що постанова серії ЕАО №5045290від 18.11.2021 року є протиправною, оскільки автомобіль, яким керував позивач, мав іноземні номери, які не можуть і не повинні відповідати жодним ДСТУ України.

Позивач, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив про їх задоволення.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора відділу організації несення служби у м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Давидюка О.О., серія ЕАО №5045290 від 18.11.2021 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згiдно вказаної постанови, 18.11.2021 року о 18 год. 34 хв. на автомобільній дорозі М07 Київ - Ковель - Ягодин 486 км. водій, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford Mondeo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з державним номерним знаком, який не відповідає нормам ДСТУ 4278:2019, чим порушив п.п. 2.9. (в) постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року.

За змістом п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - встановлена відповідальність шляхом накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За п 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Таким чином, експлуатація транспортного засобу без номерного знака (за наявності всіх інших необхідних ознак складу правопорушення), становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згiдно ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», якими передбачено підстави для заборони експлуатації транспортних засобів, обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Зокрема, забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Вимоги до встановлення номерних знаків закріплені в ДСТУ 3650:19 «Знаки номерні транспортних засобів - Загальні технічні умови (далі ДСТУ 3650:19), ДСТУ 4278:2019 «Знаки номерні транспортних засобів - Загальні вимоги, Правила застосування (далі ДСТУ 4278:2019).

При цьому, ДСТУ 4278:2012 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови», затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29 грудня 2012 року № 1525, встановлює типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування державних номерних знаків для: транспортних засобів усіх типів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та які підлягають державній реєстрації і обліку: автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів; транспортних засобів Збройних сил України; транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування: великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.

Відповідно до ДСТУ 4278:2019 номерні знаки залежно від типу мають містити інформацію щодо адміністративно-територіальної належності, порядкового номера, серії; символи державної належності, а також серійний номер.

Вiдповiдно до постанови КМУ від 07.09.1998 р. N 1388 із змінами «Про затвердження порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття зобліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» власник транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представник зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Положеннями п.п. 17, 47 цієї ж постанови визначено порядок видачі номерних знаків і номерних знаків для разових поїздок.

В матерiалах справи наявнi належнi докази того, що ОСОБА_1 при наявності документів про розмитнення автомобіля з відповідною позначкою, впродовж десяти днів мав право керувати транспортним засобом без номерного знаку для разових поїздок.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5045290 від 18.11.2021 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень підлягає скасуванню.

Також, згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягають стягненню 454,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 286, 292 - 297 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №5045290 від 18.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КупАП, а справу про адміністративне правопорушення, закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 454,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Г.М. Лазарева