Справа № 280/1272/22
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1272/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року (суддя Богатинський Б.В., повний текст рішення складений 06.09.2022) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у січні 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 8 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 122 від 29 липня 2021 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності І групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (01.01.2021).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано рішення Конституційного Суду України № 1-р(2)/2022 від 06.04.2022 по справі № 3-192/2020 (465/20).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 28.11.2008 первинно встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, що підтверджується листом КУ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» ЗОР від 07.06.2021 № 356.

ОСОБА_1 22.04.2021 первинно встановлено І групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 389528 від 22.04.2021.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності першої групи.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 отримав Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, № 122 від 29 липня 2021 року, відповідно до якого майору в запасі ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки він звільнений до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім цього зміна груп інвалідності відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Вважаючи протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ в редакції, чинній на час звернення позивача за отриманням допомоги, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Пунктом 2 Постанови, якою затверджено Порядок № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1331;

- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, на момент подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності (28.11.2008).

Частиною 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Норма аналогічного змісту передбачена у пункті 8 Порядку № 975.

Суд зазначає, що первинно інвалідність ІІ групи встановлена позивачу з 28.11.2008, а зміна групи інвалідності на І відбулася з 22.04.2021. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, колегія суддів доходить висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Щодо доводів апелянта про необґрунтоване невзяття до уваги судом першої інстанції рішення КСУ від 06.04.2022, колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 06.04.2022 № 1-р(ІІ)/2022 у справі 3-192/2020(465/20) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII зі змінами.

У пункті 2 резолютивної частини вказаного рішення зазначено, що пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Таким чином, оскільки правове регулювання правовідносин, що є предметом розгляду цієї справи, змінилося з 06.04.2022 внаслідок ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, то суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення Міністерства оборони України.

Враховуючи те, що з дня встановлення позивачу ІІ групи інвалідності до дня встановлення позивачу І групи інвалідності минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Подібний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06 грудня 2022 року у справі № 640/20422/20.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року в адміністративній справі № 280/1272/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 02 січня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 02 січня 2023 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова