Справа № 260/2514/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2514/22 пров. № А/857/14387/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №260/2514/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов (головуючий суддя першої інстанції Микуляк П.П., час ухвалення - у письмову провадженні, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту 21.09.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21 червня 2022 року про відкриття виконавчого провадження № 69267180; визнання протиправною та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21 червня 2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 69267180; стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані ним, що постановою головного державного виконавця від 21 червня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 69267180 з виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00008724 від 21 січня 2022 року, однак вказаний виконавчий документ пред`явлено до примусового виконання тільки 02 червня 2022 року, тобто з пропуском строку пред`явленням постанови до примусового виконання. Вважає, що протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження прямо вказує на протиправність постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, оскільки остання не могла бути прийнята за умови додержання виконавцем вимог законодавства та повернення виконавчих документів стягувачу у зв`язку з пропуском строку їх пред`явлення до виконання.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21 червня 2022 року про відкриття виконавчого провадження № 69267180. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21 червня 2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження №69267180. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Апелянт вказує на те, що судом під час розгляду скарги по суті не враховані наступні обставини, а саме що листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 20 червня 2022 року № 9856/3.6/14-22 вказану постанову серії ВМ № 00008724 від 21 січня 2022 року було повторно надіслано до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) для примусового виконання.

Згідно Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Постановою старшого державного виконавця від 21 червня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 69267180 з виконання вказаної постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00008724 від 21 січня 2022 року.

21 червня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було прийнято постанову у виконавчому провадженні №69267180 про розмір додаткових витрат виконавчого провадження.

Звертає увагу, Указом Президента У крани від 24 лютого 2022 року № 04/2022 «Про введення воєнного стану в України», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та у зв`язку з продовженням широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 1353/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом в 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб та Указом Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00008724 від 21 січня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 08 лютого 2022 року, а строк пред`явлення постанови до виконання - до 10 березня 2022 року.

Вказану постанову серії ВМ № 00008724 від 21 січня 2022 року було надіслано до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) для примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця від 21 червня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 69267180 з виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00008724 від 21 січня 2022 року.

21 червня 2022 року головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було прийнято постанову у виконавчому провадженні № 69267180 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 200,00 грн.

Вважаючи вказані постанови відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження №69267180 від 21 червня 2022 року, державний виконавець діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Відповідно як похідну скасовано постанову від 21 червня 2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 69267180.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних постанов, однак не погоджується із підставами для визнання їх протиправними та скасування.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, єЗакон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення)сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що позивач отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ВМ № 00008724 від 21.01.2022 р. - 08 лютого 2022 року, що підтверджується матеріалами справи.

18 лютого 2022 року (тобто у межах десятиденного строку з дня набрання постановою законної сили) ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову, яка є виконавчим документом у виконавчому провадженні № 69267180, у судовому порядку шляхом подання позовної заяви до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2022 р. по справі № 308/2648/22 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/103682881).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2022 р. заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ігнатенко Сергія Сергійовича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті та старшого державного інспектора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича про визнання протиправними та скасування постанов задоволено.

Зупинено стягнення на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії № 00008724 від 21.01.2022 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у подвоєному розмірі 68000 грн. у рамках виконавчого провадження № 69267180, яке перебуває на виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), до набрання судовим рішенням у справі № 308/2648/22 законної сили ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/105287601).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2022 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті та старшого державного інспектора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича про визнання протиправними та скасування постанов задоволено повністю. Скасовано постанову старшого державного інспектора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 21.01.2022 серії ВМ № 00008724, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрито (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107182132).

Скасовано постанову старшого державного інспектора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 21.01.2022 серії ВМ №00008737, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Скасовано постанову старшого державного інспектора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 24.01.2022 серії ВМ № 00008809, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в розмірі 1488 гривень 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Таким чином, на момент оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ № 00008724 від 21.01.2022 р. в судовому порядку, підстави для звернення її до примусового виконання були відсутні.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки ( ст. 303 КУпАП).

Відповідно до статті 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 КУпАП протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків зупиняється до розгляду справи ( ч. 3 ст. 300-1 КУпАП)..

Згідно частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови-не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, державний виконавець протиправно відкрив виконавче провадження № 69267180 оскаржуваною постановою від 21 червня 2022 року, оскільки сплив строк пред`явлення такого виконавчого документу до виконання.

Проте, наведені вище обставини свідчать про протиправність вказаної постанови з тих підстав, що вона не набрала законної сили у зв`язку із її оскарженням в судовому порядку та відповідно трьох місячний строк пред`явлення її до виконання не розпочався.

Натомість, як встановлено з матеріалів виконавчого провадження №69267180, заяву стягувача про примусове виконання постанови від 21 січня 2022 року серії ВМ №00008724 стягувачем було надіслано 02 червня 2022 року, зареєстровано відповідачем 20 червня 2022 року.

З урахуванням того, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження суперечить нормам Закону №1404-VIII відповідно, як похідна підлягає визнанню протиправною та скасуванню постанова Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21 червня 2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 69267180.

Що стосується доводів апелянта про те, що згідно Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, то апеляційний суд вважає такі невірними, оскільки п. 10-2 наведеного вище Закону стосується відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем постанов відповідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що постанови Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 21 червня 2022 року про відкриття виконавчого провадження №69267180 та від 21 червня 2022 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 69267180 вказаним вище критеріям не відповідають, тому підлягають визнанню їх протиправними та скасуванню.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині викладення мотивів про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині викладення мотивів задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі №260/2514/22 змінити в частині викладення мотивів задоволення позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 30.12.2022