Справа № 280/1817/22
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/1817/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі №280/1817/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням Довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/992 та фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням Довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/992 та фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням Довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/992 та фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням Довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/992 та фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 2017 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі №808/1770/18, яке набрало законної сили 13.07.2018, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя: визнано протиправною відмову Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя від 04.05.2018 в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 половину строку навчання за денною формою в Київському університеті імені Тараса Шевченка за період з 01 вересня 1988 року по 12 червня 1993 року; зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 15.07.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №808/4519/20, яке набрало законної сили 13.11.2020, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №38 від 19.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/992; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеного у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/992, і виплатити заборгованість з урахуванням раніше проведених виплат.

13.12.2022 року позивачка звернулась до відповідача з заявою щодо проведення перерахунку та виплати довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 808/1770/18, а саме стосовно зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання ОСОБА_1 на денній формі навчання на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка (а.с. 13).

Пенсійний орган листом від 131.12.2021 за №18560-17656/К-02/8-0800/21 відмовив у здійсненні перерахунку, зазначивши, що на виконання рішень Запорізького окружного суду по справам № 808/1770/18 та №280/4519/20 пенсійним фондом проведено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА в Запорізькій області від 17.03.20202 № 08-02/992 з урахуванням фактично виплачених сум з 19.02.2020 року.

При цьому пенсійний орган зазначив, що перерахунок було здійснено відповідно до п.3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням 20 років на посаді судді за періоди: з 20.01.1997 по 14.07.2017 у розмірі 50% суддівської винагороди (а.с. 14).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності дій пенсійного органу у відмові ОСОБА_1 здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням періоду навчання у ВНЗ.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон №1402-VIII.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі статтею 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.137 Закону України Про судоустрій та статус суддів до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Приписами абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (доповнено згідно із Законом № 1798-VIII) визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII, чинного на день призначення позивача на посаду судді, було визначено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Норми аналогічного змісту містить ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років).

Отже, нормами чинного законодавства, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів", було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половину строку навчання за денною формою на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виконаному Хортицьким районним судом м.Запоріжжя у липні 2017 року, зазначено, зокрема:

1) навчання в Київському державному університеті ім.Т.Шевченка, дата зарахування - 01.09.1988, дата звільнення - 12.06.1993, тривалість стажу роботи - 2 роки 4 місяці 20 днів;

2) робота суддєю Хортицького районного суду м.Запоріжжя, дата зарахування - 20.01.1997, дата звільнення - 14.07.2017, тривалість стажу роботи - 20 років 5 місяців 25 днів.

Усього стаж роботи станом на 14.07.2017 становить - 22 роки 10 місяців 15 днів (а.с.40).

Таким чином, відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , відповідач зобов`язаний в силу закону врахувати при обчисленні стажу роботи позивача на посаді судді половину періоду навчання за денною формою на юридичному факультеті Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка - 2 роки 5 місяців та повести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахування стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який становить 22 роки 5 місяців 25 днів, а тому щомісячне грошове утримання судді у відставці повинно виплачуватись в розмірі 54% суддівської, винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Водночас колегія суддів критично розцінює доводи апеляційної скарги стосовно того, що приписами ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді, з огляду на те, що зазначеною нормою врегульовані питання суддівської винагороди, в той час як питання стажу роботи судді врегульовано нормами ст. 137 вищевказаного закону, з урахуванням норм розділу ХІІ цього Закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі №280/1817/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко