Справа № 607/7525/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 607/7525/22 пров. № А/857/15797/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2022 року у справі № 607/7525/22 (головуючий суддя Позняк В.М., час ухвалення 10:00 год., м. Тернопіль, повний текст рішення складений 19 жовтня 2022 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в якому просив: а) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки серії РАП №570851828 від 25 травня 2022 року, якою він ( ОСОБА_1 ) притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.;

б) визнати протиправними дії інспектора з паркування транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича щодо складання акту огляду тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Рішенням від 19 жовтня 2022 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм законодавства.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо відстані розташування транспортного засобу позивача від в`їзду/виїзду з прилеглої території, що є необхідним та належним доказом порушення вимог підпункту ,,и пункту 15.9 Правил дорожнього руху.

На фото №1 зафіксований прилад в руках особи марки ,,BOSCH, на табло якого зазначені дані, котрих не видно добре на фото. Однак, можна розгледіти 1060, відсутні одиниці вимірювання, що викликає сумнів у їх достовірності.

В оскарженій постанові не зазначені серія та номер ручного лазерного далекоміру, яким здійснювалось вимірювання.

Окрім того, спірна постанова не містить жодного обґрунтування, яким чином зупинка належного позивачу транспортного засобу створювала перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

ОСОБА_1 вважає хибною думку суду першої інстанції, що позивачем не спростовано належними доказами обставини, викладені в оскарженій постанові та факту відсутності у його діях складу правопорушення.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що згідно повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності від 24 травня 2022 року серії ТЕ №00044400, складеного головним спеціалістом-інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконським М.І., в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , 24 травня 2022 року об 11:15:19 за адресою: вул. Князя Миколи Острозького, 37 у м. Тернополі, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 122 КУпАП, п. 15.9 (и) ПДР України.

На підставі вказаного повідомлення постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №570851828 від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за те, що останній 24 травня 2022 року за адресою: вул. Князя Миколи Острозького, 37 у м. Тернополі здійснив зупинку транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку, чим порушив вимоги п. 15.9 (и) ПДР України. В постанові зазначено технічний прилад, за допомогою якого здійснювалася фото фіксація, та посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу для ознайомлення із доказами.

24 травня 2022 року інспектор з паркування склав акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно з яким останній евакуйовано на спеціальний майданчик ДП ,,Сервіс ТЕТ.

Позивач та відповідач надали фотокартки від 24.05.2022 року час: 11:15:40, 11:15:55, 11:16:23, 11:16:24, 11:18:31, 11:22:30, на яких зафіксований автомобіль «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , з різних ракурсів розміщення з координатами зйомки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно вказаних фотокарток належний позивачу транспортний засіб припаркований безпосередньо перед виїздом з прилеглої території будинку по АДРЕСА_1 на відстані 1,06 метра від виїзду. Вказані обставини також підтверджуються фотознімками на CD-диску долученими представником відповідача.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідач виніс оскаржувану постанову з дотриманням процедури, передбаченої статтями 279-1 279-4 КУпАП, та накладено стягнення на власника транспортного засобу, як це передбачено статтею 14-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому, на думку суду першої інстанції, позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України ,,Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ч. 3 ст. 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, задля висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме - порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху, посадова особа, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, має пересвідчитись в тому, що порушення правила зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України ,,Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР).

Відповідно до підпункту ,,и пункту 15.9 ПДР зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Отже, зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і зупинка безпосередньо в місці виїзду є різними видами одного правопорушення в частині порушення правил зупинки транспортного засобу.

Прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них (пункт 1.10. ПДР).

У свою чергу, проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Таким чином, прилегла територія межує з проїзною частиною і розпочинається безпосередньо на цій межі, яка є місцем прилягання до дороги.

Отже, на переконання суду, виїздом з прилеглої території є уявна лінія, яка прилягає до проїзної частини.

Поряд з цим, апеляційний суд враховує, що визначення поняття «виїзду з прилеглих територій» чи «місця виїзду» Правила дорожнього руху не містять, натомість з лексичної конструкції зазначеної норми ПДР можна зробити висновок, що у спірних правовідносинах такими є безпосереднє місце в`їзду/виїзду з прилеглої території у районі будинку 37 на вул. Князя Миколи Острозького у м. Тернополі .

Дослідивши наявні в матеріалах справи фотознімки, апеляційний суд зазначає, що хоча фотофіксація в кількості 7 фото і здійснена з різних ракурсів, однак не дає змоги дійти категоричного (однозначного) висновку про місце розташування транспортного засобу позивача.

На переконання колегії суддів, із фото, зробленого 24.05.2022 о 11:15:55 в м. Тернополі на вул. Князя Миколи Острозького, 37 (а.с. 35) вбачається, що передня частина автомобіля знаходиться з правої сторони стовпця паркану, а отже, автомобіль позивача не перебував на шляху в`їзду/виїзду з прилеглої території (безпосередньо в місці виїзду).

Також матеріали справи містять заміри щодо відстані розташування транспортного засобу позивача від в`їзду/виїзду з прилеглої території. Зокрема, на фото, зробленого 24.05.2022 о 11:15:40 (а.с. 36), зафіксовано результат ,,1060. Однак, при цьому неможливо встановити межі замірів, а саме: з якого місця проводились заміри та від якого саме місця слід визначати відстань ,,1060.

Верховний Суд у постановах від 08.02.2018 у справі №760/3696/16 та від 18.07.2019 у справі №216/3226/16-а вказав, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, суд також зауважує, що з фотознімків (а.с.35) чітко видно, що автомобіль не перешкоджає руху інших транспортних засобів до місця виїзду з прилеглої території.

Підсумовучи наведені вище обставини справи, колегія суддів вважає помилковими висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що автомобіль позивача розташований безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території будинку АДРЕСА_1 чи ближче 10 м від такого виїзду, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Окрім того, відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого в силу приписів ч.2 ст. 77 КАС України покладений тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не надав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем правила зупинки, що потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху

В даному контексті також слід зазначити, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/1-а.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач не довів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП №570851828 від 25 травня 2022 року до повідомлення серії ТЕ №00044400, винесена головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням ТЗ УМІ ТМР управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконським Михайлом Івановичем, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Оскільки в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, підлягають до задоволення і позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора з паркування транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича щодо складання акту огляду тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, дійшов помилкових висновків щодо наявності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,- ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2022 року у справі № 607/7525/22 - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в режимі фотозйомки серії РАП №570851828 від 25 травня 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.- скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Визнати протиправними дії інспектора з паркування транспортних засобів управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Оконського Михайла Івановича щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 24 травня 2022 року, згідно з яким транспортний засіб «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , евакуйовано на спеціальний майданчик ДП ,,Сервіс ТЕТ.

Стягнути з Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (вул. Коновальця, 8, м. Тернопіль, 46020; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 коп. понесених судових витрат у вигляді судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 28.12.2022.