Справа № 378/703/22
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/703/22
Провадження № 2-а/378/14/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2022 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ставище Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: інспектор СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Мерзлюк Юрій Борисович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 22.09.2022 року інспектором СРПП ВГІ №5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Мерзлюком Ю.Б. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №152819, зі змісту якої вбачається, що 22.09.2022 року о 15 год. 35 хв. в смт Ставище, по вул. Г. Кравченка, 33, він керував мопедом, що не зареєстрований у вставновленому законом порядку, без мотошолому та без відповідних документів для керування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1.А, 2.9В, 2.3Г ПДР України, скоївши адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови прийнято рішення про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 3400 грн.. Свою вину він категорично заперечує та з вказаною постановою не погоджується в повній мірі, оскільки в оскаржуваній постанові, в графі «до постанови додаються» не вказано жодного доказу на підтвердження наявності в його діях вказаних адмінправопорушень. Натомість, того ж дня - 22.09.2022 року, відносно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 179824, відповідно до якого йому ставиться у вину керування мопедом з ознаками алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП), в той само час, що і зазначено в оскаржуваній постанові, тобто о 15 год. 35 хв., 22.09.2022 року. За результатами розгляду адміністративного матеріалу про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесено постанову про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Судом при винесенні даної постанови встановлено, що крім протоколу, до матеріалів справи додано відеозапис з бодікамери, яким підтверджується лише факт його перебування біля припаркованного біля магазину мопеду, факт його відмови від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я. В оскаржуваній постанові між графою 8 (про роз`яснення прав за статтею 268 КУпАП та строку оскарження за статтею 289 КУпАП) та графою 9 (про отримання копії постанови) іспектором поліції, який її виніс, проставлено відмітку «від підпису та отримання копії постанови відмовився». З безперервного відеозапису з бодікамери вбачається, що його розмова з поліцейськими повністю зафіксована на відеозапис, останні повідомили його лише про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Оскаржувана постанова йому поліцейськими не оголошувалась, в справі відсутні докази про її вручення (надіслання) йому. Про винесення відносно нього оскаржуваної постанови від 22.09.2022 р. йому стало відомо лише в судовому засіданні під час дослідження доказів при розгляді справи відносно нього щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доказів, які б беззаперечно вказували на те, що він керував транспортним засобом в час та за обставин, вказаних в протоколі, матеріали справи не містять, оскільки відеозаписом зафіксовано припаркований біля магазину мопед, відсутні пояснення будь-яких інших осіб, які були свідками керування ним мопедом. Враховуючи, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 08.12.2022 року, тому десятиденний строк для оскарження даної постанови дотримано.

Позивач просить суд скасувати постанову серії БАВ №152819 від 22.09.2022 року, винесену відносно нього інспектором СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Мерзлюком Ю. Б. за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження по справі закрити та стягнути судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник не прибули, до суду подали заяви про розглядав справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

В судове засідання представник відповідача ГУ НП у Київській області не прибув, про час, дату і місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки та копії ухвали про відкриття провадження на офіційну електронну адресу відповідача.

Третя особа: інспектор Мерзлюк Ю.Б.до суду подав заяву, в якій заперечив проти задоволення позовних вимог, просить в задоволенні позову відмовити, зазначив, що оспорювана постанова винесена ним обгрунтовано і відповідно до законодавства, оскільки позивачем було порушено п.п. 2.1.А, 2.9В, 2.3Г ПДР України, відповідальність за що передбачено за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Суд керуючись положеннями ч. 6 ст. 77, ч. 3 ст. 268 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.09.2022 інспектором СРПП ВП №5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Мерзлюком Ю. Б.винесено постанову серії БАВ № 152819 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 3400 грн. за порушення п. п. 2.1А, 2.9В, 2.3Г ПДР України керування мопедом, що не зареєстрований у вставновленому законом порядку, без мотошолому та без відповідних документів для керування транспортним засобом(а.с. 10).

Із копії постанови судді Ставищенського районного суду Київської області від 08.12.2022 року ЄУН 378/505/22 та відеозапису на СД-диску, встановлено лише факт перебування ОСОБА_1 біля припаркованного біля магазину мопеду, факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я. При цьому, вказаним відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопедом та факт його зупинки працівниками поліції (а. с. 12, 32-36).

За ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Закон України „Про дорожній рух регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.1А Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.3Г Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п. 2.9В Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 ПДР вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України.

Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що він не скоював даного адміністративного правопорушення, постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст. ст. 251, 279, 268, 280 КУпАП.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КпАП України).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує свою вину та підстави для притягнення його до відповідальності. Він вказує, що не має доказів, які б вказували на факт керування ним транспортним засобом, а наявні докази лише підтверджують факт перебування ОСОБА_1 біля припаркованного біля магазину мопеду.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з безперервного відеозапису з бодікамери розмова ОСОБА_1 з працівниками поліції повністю зафіксована на відеозаписі, працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено лише про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, та під час вказаного спілкування в пристуності ОСОБА_1 оскаржувана постанова останньому не оголошувалась, і в справі відсутні докази про вручення (надіслання) її останньому, тоді як відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. ОСОБА_1 в судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, зазначив, що про винесення відносно нього оскаржуваної постанови він дізнався лише в судовому засіданні під час дослідження доказів по даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення на підставі, яких була винесена оскаржувана постанова.

Згідно із ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачем не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративних правопорушень, а наявні докази не підтверджують вказаний факт, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення, - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, ст. ст. 245, 251, 268, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 19, 77, 78, 139, 159, 242-246, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №152819 від 22 вересня 2022 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 92 копійки за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Національної поліції в Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко