Справа № 520/18308/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року № 520/18308/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Агріум» (пр-т Московський, буд. 199 А, офіс 703, м. Харків, 61037, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області : № від 08.07.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210 грн. 00 коп за штрафними санкціями, у розмірі 376105 грн.00 коп; № від 08.07.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 108334 грн.00 коп., вирішити питання стосовно судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» (податковий номер 42874528) в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року Головним управлінням ДПС у Харківській області складено акт №10423/20-40-18-16-05/42874528 від 17.06.2021 року. Даним актом перевірки зроблені припущення про наступні порушення ТОВ «Аграрна компанія «Агріум», а саме: управлінням податкового аудиту було здійснено документальну позапланову перевірку ТОВ «АК «Агріум». За результатами перевірки було складено акт від 03.03.2021 року №3503/20-40-07-27-06/42874528 та винесено податкове повідомлення- рішення від 01.04.2021 року №27 форми «В4», яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредити наступного звітного (податкового) періоду на суму 860544,00 гривень. Повідомлення рішення від 01.04.2021 року №7 вручено платнику податку 08.04.2021 року. ТОВ «АК «Агріум» подано до органів ДПС декларацію з ПДВ за квітень 2021 року від 17.05.2021 року № , у якій задекларовано у р.16.1. «значення рядка 21 попереднього звітного періоду» у сумі 108334 грн. При цьому у рядку 16.3 не вказана сума зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу (податкове повідомлення-рішення від 01.04.2021 року 27 форми «В4» у розмірі 860544,00 грн, що узгоджена протягом звітного періоду, дата вручення 08.04.2021 року.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС були прийняті наступні податкові повідомлення рішення: № від 08.07.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210 грн. 00 коп за штрафними санкціями, у розмірі 376105 грн. 00 коп; № від 08.07.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 108334 грн.00 коп.

З прийнятими ГУ ДПС податковими повідомленнями рішеннями позивач не погоджується через хибність висновків акту перевірку. Оскільки податкове повідомлення - рішення від 01.04.2021 року №27 форми «В4», яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредити наступного звітного (податкового) періоду на суму 860544,00 грн. та повідомлення рішення від 01.04.2021 року №7 яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 3615855,00 грн за штрафними санкціями у розмірі 903363,75 грн. були оскаржені, сума грошового зобов`язання, що оскаржується вважається неузгодженою до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року позовна заява залишена без руху та надано строк для виправлення недоліків п`ять днів з моменту отримання заяви.

11 жовтня до суду подано заяву про усунення недоліків по cправі.

09 листопаду 2021 року було відкрито спрощене провадження по адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позовну заяву.

11.10.2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, а також уточнений адміністративний позов в якому просить скасувати повністю податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області: № від 24.09.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210,00 грн. за штрафними санкціями у розмірі 75221,00 грн.; № від 08.07.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 108334,00 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтуванні уточнених позовних вимог зазначив, що Головним управлінням ДПС в Харківської області було проведено виїзну документальну перевірку ТОВ «Аграрна компанія «Агріум», за результатами якої був складений акт №3503/20-40-07-27-06/42874528 від 03.03.2021року. На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС в Харківської області були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: №27 від 01.04.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 3615885,00 грн за штрафними санкціями у розмірі 903963,75 грн.; №7 від 01.04.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 860544 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 23.06.2021 року №14029/6/99-00-06-01-01-06 «про результати розгляду скарги», скаргу ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» задоволено частково: В частині оскарження ППР ГУ ДПС у Харківської області №7 від 01.04.2021 року скаргу залишено без розгляду ; ППР ГУ ДПС у Харківської області №27 від 01.04.2021 року- скасовано.

29.06.2021 року ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Харківської області в якому просить скасувати ППР ГУ ДПС у Харківської області №7 від 01.04.2021 року. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року судом відкрито провадження по адміністративній справі №520/11471/21 та призначено справу до розгляду.

Таким чином податкові зобов`язання за ППР ГУ ДПС у Харківської області №7 від 01.04.2021 року та ППР ГУ ДПС у Харківської області №27 від 01.04.2021 року є неузгодженим та не повинно декларуватися платником податку.

В порядку, передбаченому ст.56 Податкового кодексу України позивач звернувся до ДПС України на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області : № від 08.07.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210 грн. 00 коп за штрафними санкціями, у розмірі 376105 грн.00 коп; № від 08.07.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 108334 грн.00 коп. Рішенням ДПС №21044/6/99-00-06-01-02-06 від 14.09.2021 року про результати розгляду скарги, скаргу задоволено частково. Скасовано ППР ГУ ДПС в Харківській області № від 08.07.2021 року в частині застосування штрафних санкцій , що перевищує розмір визначений п.123.1 ст.123 ПК України, в іншій частині ППР ГУ ДПС в Харківській області № від 08.07.2021 року залишено без змін, а скарга без задоволення. За наслідками прийнятого ДПС рішення №21044/6/99-00-06-01-02-06 від 14.09.2021 року, відповідачем замість ППР № від 08.07.2021 року було сформоване нове ППР № від 24.09.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210,00 грн. за штрафними санкціями у розмірі 75221,00 гривень.

08 грудня 2021 року відповідачем Головним управлінням ДПС в Харківської області подано відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на правомірність спірних рішень та зазначає, що відповідно до підпункту 5 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289 зі змінами та доповненнями у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказується сума збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду. У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового ) періоду. ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» у декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року неправомірно зазначено (збільшено) у рядку 16 (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового періоду) у розмірі 108334,00 грн., що відповідає даним декларації по податку на додану вартість за березень 2021 року (від 19.04.2021 року №), але не вказана у рядку 16.3 сума зменшення від`ємного значення, за результатами перевірки контролюючого органу (податкове повідомлення рішення від 01.04.2021 року №7 форми «В4») у розмірі 860544,00 грн., що узгоджена протягом звітного (податкового періоду) (дата вручення 08.04.2021 року), відповідно виникло заниження позитивного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду (рядок 18 декларації за квітень 2021 року) на суму 752210, 00 грн. та завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового)періоду, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду на суму 108334,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

Головним управлінням ДПС у Харківській області за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» (податковий номер 42874528) в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року складено акт №10423/20-40-18-16-05/42874528 від 17.06.2021 року. Даним актом перевірки встановлено порушення, а саме, що ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» у декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року неправомірно зазначено (збільшено) у рядку 16 (значення рядка 21 попереднього звітного (податкового періоду) у розмірі 108334,00 грн., що відповідає даним декларації по податку на додану вартість за березень 2021 року (від 19.04.2021 року №), але не вказана у рядку 16.3 сума зменшення від`ємного значення, за результатами перевірки контролюючого органу (податкове повідомлення рішення від 01.04.2021 року №7 форми «В4») у розмірі 860544,00 грн., що узгоджена протягом звітного (податкового періоду) (дата вручення 08.04.2021 року), відповідно виникло заниження позитивного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду (рядок 18 декларації за квітень 2021 року) на суму 752210, 00 грн. та завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового)періоду, значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду на суму 108334,00 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС були прийняті наступні податкові повідомлення рішення: № від 08.07.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210 грн. 00 коп. за штрафними санкціями, у розмірі 376105 грн.00 коп; № від 08.07.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 108334 грн.00 коп, які оскаржені позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС №21044/6/99-00-06-01-02-06 від 14.09.2021 року про результати розгляду скарги, скаргу ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» задоволено частково. Скасовано ППР ГУ ДПС в Харківській області № від 08.07.2021 року в частині застосування штрафних санкцій, що перевищує розмір визначений п.123.1 ст.123 ПК України, в іншій частині ППР ГУ ДПС в Харківській області № від 08.07.2021 року залишено без змін, а скарга без задоволення. За наслідками прийнятого ДПС рішення №21044/6/99-00-06-01-02-06 від 14.09.2021 року, відповідачем замість ППР № від 08.07.2021 року було сформоване нове ППР № від 24.09.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210,00 грн. за штрафними санкціями у розмірі 75221,00 гривень.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з такого.

За правилами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У розумінні пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно вимог пункту 202.1 статті 202 Податкового кодексу України звітним податковим періодом з податку на додану вартість є один календарний місяць.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу статтею 203 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як встановлено судом, позивач у строк подав контролюючому органу податкові декларації з ПДВ за квітень 2021 року, а також з дотриманням передбачених податковим законодавством строків здійснив сплату поточних податкових зобов`язань, проте, такі зобов`язання були зараховані контролюючим органом в рахунок податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах, що призвело лише до часткового зарахування оплати поточних зобов`язань.

Так, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС в Харківської області було проведено виїзну документальну перевірку ТОВ «Аграрна компанія «Агріум», за результатами якої був складений акт №3503/20-40-07-27-06/42874528 від 03.03.2021року. На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС в Харківської області були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: №27 від 01.04.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 3615885,00 грн за штрафними санкціями у розмірі 903963,75 грн.; №7 від 01.04.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 860544 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 23.06.2021 року №14029/6/99-00-06-01-01-06 «про результати розгляду скарги», скаргу ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» задоволено частково: В частині оскарження ППР ГУ ДПС у Харківської області №7 від 01.04.2021 року скаргу залишено без розгляду ; ППР ГУ ДПС у Харківської області №27 від 01.04.2021 року- скасовано.

Не погоджуючись с даними рішеннями 29.06.2021 року ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Харківської області в якому просить скасувати ППР ГУ ДПС у Харківської області №7 від 01.04.2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по адміністративній справі №520/11471/21 позовні вимоги ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» -задоволено, ППР ГУ ДПС у Харківської області №7 від 01.04.2021 року-скасовано.

Зазначені обставини зумовили зарахування поточних платежів позивача з ПДВ в рахунок визначених податковим повідомленням-рішенням №7штрафних санкцій в порядку пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Разом із тим, суд не вважає, що сума штрафних санкцій, визначена податковим повідомленням-рішенням №7 від 01.04 2021 року є узгодженою, тобто набула статусу податкового боргу, який може бути погашений за правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Зі змісту пунктів 56.2, 56.3, 56.17 статті 56, пункту 57.3 статті 57 ПК України вбачається, що процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення розпочинається з дня подання скарги до контролюючого органу вищого рівня, яка засвідчує безпосередню незгоду платника з визначеними йому грошовими зобов`язаннями, і закінчується настанням однієї з подій, передбачених пунктом 56.17 статті 56 ПК України. Строк для подачі первинної скарги за загальним правилом становить 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У цій справі процедура адміністративного оскарження закінчилася днем отримання позивачем рішення ДФС України за результатами розгляду скарги (підпункт 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 ПК України).

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

При цьому, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

У розвиток наведеного правозастосування, з урахуванням змін, що відбулися в суспільних відносинах, а також практичних результатів існування тривалий час судової практики, відповідно до якої процесуальний строк звернення до суду в податкових спорах становить 1095 днів, Верховний Суд у складі судової палати постановою у справі 500/2486/19 від 26 листопада 2020 року змінив попередні підходи до застосування норм права, які регулюють питання строку звернення до суду в податкових правовідносинах.

Так, Суд указав, що Податковий кодекс України в пункті 56.21 статті 56 установлює шляхи подолання колізій у податкових правовідносинах таким чином: у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Так, правилами статті 56 Податкового кодексу України, які регламентують порядок оскарження рішень контролюючих органів, встановлено, що:

скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

якщо відповідно Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

Перебіг строків подання скарг в адміністративному порядку не зупиняється та застосовуються наслідки порушення їх розгляду, передбачені пунктом 56.9 статті 56 Кодексу, стосовно скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість.

положення пункту 56.18 статті 56 ПК України не встановлюють процесуальних строків, а лише закріплюють право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 ПК України. Також ця норма закріплює обмеження на позасудовий порядок оскарження відповідних рішень податкового органу, у разі їх оскарження в судовому порядку, та визначає зміну правового стану грошового зобов`язання на неузгоджене.

Відповідно п.56.15 ПК скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відтак, контролюючий орган передчасно визнав узгодженою суму штрафних санкцій, визначену податковим повідомленням-рішенням №7від 01.04.2021 року, допустив її погашення за рахунок поточних платежів позивача, а відтак безпідставно нарахував визначені податковим повідомленням-рішення № від 08.07.2021 року збільшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210 грн. 00 коп та штрафні санкції, у розмірі 376105 грн.00 коп, а також зменшив розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 108334 грн.00 коп за ППР № від 08.07.2021 року.

Рішенням ДПС ППР № від 24.09.2021 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752210,00 грн. за штрафними санкціями у розмірі 75221,00 грн., яке постановлено замість ППР ГУ ДПС в Харківській області № від 08.07.2021 року в частині застосування штрафних санкцій, що перевищує розмір визначений п.123.1 ст.123 ПК України є фактично аналогічним скасованого та постановлено за результатами аналізу відомостей камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «Аграрна компанія «Агріум» (податковий номер 42874528) в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, і а даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центральною органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронною адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України встановлює, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

За змістом пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно з вимогами пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань.

За змістом пункту 114.1 статті 114 Податкового кодексу України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 823/457/18 судом касаційної інстанції зазначено, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, якою визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Оцінка документів, як письмових доказів, здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого на час вирішення спору статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Разом із тим, суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням чого суд дійшов висновку про його необґрунтованість та протиправність, а також про наявність підстав для його скасування.

За викладених обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 14036,48 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору здійснюється відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246, 255 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Агріум» (пр-т Московський, буд. 199 А, офіс 703, м. Харків, 61037, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 08.07.2021 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 108 334,00 гривень.

Скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області: від 24.09.2021 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 752 210,00 грн за штрафними санкціями у розмірі 75 221,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Агріум» (пр-т Московський, буд. 199 А, офіс 703, м. Харків, 61037, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 14 036,48 ( чотирнадцять тисяч тридцять шість) грн. 48 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.