Справа № 380/17709/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Болехівська, 27 ), в якому просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 26.10.2022 старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Наталії Стефанівни.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Стрийським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 06.10.2022 відкрито виконавче провадження № 70003587 на підставі виконавчого листа №456/106/15-ц від 05.10.2022, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області. В процесі виконавчого провадження позивачем, як боржником, виконано рішення суду щодо перенесення огорожі. Однак, старшим державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Наталією Стефанівною прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 26.10.2022. На думку позивача, у виконавчому провадженні щодо виконання рішень немайнового характеру виконавчий збір не стягується, якщо таке рішення не може бути виконано без участі боржника. Також вказує, що позивач є особою дуже похилого віку, отримує пенсію мінімального розміру, а тому є неспроможним сплатити виконавчий збір у розмірі 13 000 грн. Відтак, з врахуванням наведених обставин позивач просить задоволити позовні вимоги та скасувати постанову щодо стягнення з нього виконавчого збору від 26.10.2022.

Ухвалою суду від 12.12.2022 задоволено заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно із особливостями, встановленими статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язано відповідача надати суду завірені копії матеріалів виконавчого провадження №70003587 у визначений судом строк.

На виконання вимог ухвали суду 26.12.2022 відповідач подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження №70003587 та подав їх суду. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Суд враховує, що згідно з ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 , 06.10.2022 старшим державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Наталією Стефанівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70003587 з примусового виконання виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/106/15-ц від 05.10.2022 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки площею 0,0292 га по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу огорожі, яка знаходиться на цій земельній ділянці. Боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Судом встановлено, що в процесі виконавчого провадження №70003587 старшим державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Наталією Стефанівною вчинялись наступні дії:

26.10.2022 складено акт про те, що перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0292 га за адресою по АДРЕСА_2 не усунуто, огорожу не демонтовано, рішення не виконано. Акт складено в присутності трьох осіб, позивач від підпису відмовився;

26.10.2022 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 13 000 грн., про що повідомлено позивача листом від 26.10.2022 №36477;

26.10.2022 прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 429 грн, про що повідомлено позивача листом від 26.10.2022 №36474;

26.10.2022 прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів;

07.11.2022 складено постанову про проведення виконавчих дій, якою для забезпечення повного та фактичного виконання рішення суду, а саме усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0292 га за адресою по АДРЕСА_2 постановлено залучити працівників Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, Управління Держгеокадастру у Стрийському районі, Моршинська ОТГ забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитися 15 листопада 2022 року;

15.11.2022 складено акт про те, що усунено перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0292 га за адресою по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу огорожі, що знаходиться на цій земельній ділянці довжиною 30,5 метра, однак не демонтовано огорожу на подвір`ї довжиною 8,61 метра. Акт складено в присутності трьох осіб та позивача, позивач про отримання примірника акту розписався;

29.11.2022 складено акт про те, що усунено перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу огорожі, що знаходиться на цій земельній ділянці. Акт складено в присутності трьох осіб та позивача.

Відтак, 07.12.2022 державним виконавцем, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 70003587 з примусового виконання виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/106/15-ц від 05.10.2022 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки площею 0,0292 га по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу огорожі, яка знаходиться на цій земельній ділянці.

Вважаючи постанову від 26.10.2022 ВП №70003587 щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 13 000 грн. протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України Про виконавче провадження.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 5 №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частини перша статті 27 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

За приписами підпунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 цього Закону виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (частина дев`ята статті 27 Закону № 1404-VIII ).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Положеннями статей 40, 42 наведеного Закону передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Зокрема, частиною третьою статті 40 цього Закону встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 8 травня 2018 року у справі №П/811/482/17, від 23 квітня 2020 року у справі №821/1159/17, зазначаючи, що аналіз положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що за своєю правовою природою виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, які здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

З наведеного суд приходить до висновку, що виконання судового рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та невжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, є умовами для звільнення від стягнення виконавчого збору.

Судом встановлено, що на виконання виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/106/15-ц від 05.10.2022 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки площею 0,0292 га по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу огорожі, які знаходяться на цій земельній ділянці, здійснено демонтаж огорожі, що знаходиться на цій земельній ділянці. Даний факт встановлено в процесі виконавчого провадження актами державного виконавця від 15.11.2022 та від 29.11.2022.

Однак, постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята державним виконавцем 06.10.2022, тобто виконання виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області №456/106/15-ц від 05.10.2022 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки площею 0,0292 га по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу огорожі, здійснено після відкриття виконавчого провадження (15.11.2022 та 29.11.2022). Доказів добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження позивачем суду не подано, судом не встановлено.

Окрім цього, в процесі виконавчого провадження державним виконавцем здійснювалися дії, які свідчать про невиконання позивачем рішення суду в добровільному порядку, а саме 26.10.2022 складено акт про те, що перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0292 га за адресою по АДРЕСА_2 не усунуто, огорожу не демонтовано, рішення не виконано. Акт складено в присутності трьох осіб, позивач від підпису відмовився. Також на позивача накладено штраф згідно з постановою від 26.10.2022 в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, а 07.11.2022 складено постанову про проведення виконавчих дій, якою для забезпечення повного та фактичного виконання рішення суду, а саме усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0292 га за адресою по АДРЕСА_2 постановлено залучити працівників Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, Управління Держгеокадастру у Стрийському районі, Моршинська ОТГ забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитися 15 листопада 2022 року. Позивачем також не подано доказів скасування чи оскарження в судовому порядку вищевказаних дій державного виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто. Таким чином, з позиції суду, державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору від 26.10.2022 ВП №70003587 відповідно до вимог законодавства.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19, що в силу ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Суд також враховує, що оскаржувана постанова від 26.10.2022 ВП №70003587 про стягнення виконавчого збору прийнята державним виконавцем після спливу терміну, який було надано позивачу державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2022 для добровільного виконання рішення суду. Також вчинити такі дії позивач був вправі до відкриття виконавчого провадження після набрання рішенням законної сили. Однак, доказів добровільного виконання рішення суду позивачем не подано.

Щодо доводів позивача про те, що у виконавчому провадженні щодо виконання рішень немайнового характеру виконавчий збір не стягується, якщо таке рішення не може бути виконано без участі боржника, то такі є безпідставними, оскільки відповідно до частини третьої статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи, а частиною п`ятою вказаної статті 27, яка визначає, коли виконавчий збір не стягується, не передбачено зазначених позивачем підстав для звільнення від сплати виконавчого збору. Також нормами Закону №1404-VIII не передбачено таких підстав, як неспроможність боржника сплатити виконавчий збір, для звільнення від його сплати. Умовою для такого звільнення Закон №1404-VIII передбачив виконання судового рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та невжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, якою в спірному випадку позивач не скористався, доказів такого суду не подав, а матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що виконання рішення було здійснено в процесі виконавчого провадження і для цього виконавцем вживалися заходи для його примусового виконання.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 287, 291, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Болехівська, 27 ) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 26.10.2022 старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Федоришин Наталії Стефанівни відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції згідно зі ст.287 КАС України протягом десяти днів з дня проголошення рішення, із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Чаплик І.Д.