Справа № 440/8752/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8752/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Сизої І.А.,

представника позивача - Скабука Ю.М.,

представника відповідача - Казмерчука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (надалі по тексту - позивач, ТОВ "БВС Ритейл") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.08.2022 № .

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував на протиправності висновків відповідача про порушення вимоги підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України. Зауважував, що акцизний склад з уніфікованим номером 700016 за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, 2А. При реєстрації акцизного складу товариством була допущена граматична помилка (описка). Проте, в подальшому, було внесено зміни щодо місця розташування такого акцизного складу, а саме було виправлено допущену граматичну помилку (описку) та вказано адресу акцизного складу: Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, 1А. Про зазначену описку під час перевірки було повідомлено посадових осіб контролюючого органу, однак вказане порушення було зафіксовано в акті перевірки, в результаті чого на акт перевірки товариством подано заперечення, однак відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення, зазначивши, що фактичною перевірною господарської одиниці ТОВ "БВС Ритейл" встановлено та відображено у акті перевірки факт порушення позивачем пункту 128-1.2 статті 128-1 підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, у зв`язку з чим правомірно винесено оспорюване податкове повідомлення-рішення від 26.08.2022 № /а.с. 67-69/.

21 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача, наголошуючи на раніше наведених аргументах, просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі /а.с. 96-101/.

01 грудня 2022 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача по суті спору /а.с. 108/.

Протокольною ухвалою суду від 06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

19 грудня 2022 року до суду надійшла заява про стягнення судових витрат /а.с. 124-125/.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Інспекторами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, статті 16 Закону України від 19.12.95 № 481-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а також на підставі наказу Головного управління ДПС в Полтавській області від 28 грудня 2021 року № 3188-П "Про проведення фактичної перевірки" та направлень № 4797 та № 4798 від 28 грудня 2021 року в період з 29.12.2021 по 31.12.2021 проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження діяльності ТОВ "БВС РИТЕЙЛ" за адресою вул. Київська, буд. 1А, АЗС № 16, с. Івашки, Полтавський р-н., Полтавська обл. /а.с. 77, 85-86/.

За результатами такої перевірки складено акт від 31.12.2021 №11631/16-31-09-01/44098532 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва пального, оптової і роздрібної торгівлі пальним, алкогольними та тютюновими виробами, щодо обладнання рівнемірами (витратомірами)-лічильниками на введених в експлуатацію стаціонарних резервуарів, розташованих на акцизному складі /надалі - акт перевірки, а.с. 70-76/, відповідно до висновків якого зафіксовано порушення позивачем: вимог п.п. 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України - платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового ТОВ "БВС РИТЕЙЛ" () в порушення вимог п.п. 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України здійснено реалізацію пального з незареєстрованого акцизного складу за адресою АДРЕСА_1 ; підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині не забезпечення реєстрації в системі Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, розташованих за адресою вул. Київська, буд. 1А, с. Івашки. Полтавський р-н., Полтавська обл., а саме з 04.08.2021 по теперішній час (31.12.2021 встановлено 6 (шість) незареєстрованих рівнемірів-лічильників на резервуарах та 20 (двадцять) витратомірів-лічильників введених в експлуатацію 04.08.2021.

На підставі такого акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22.03.2022 № , яким нараховано штрафних санкцій на загальну суму 1520000,00 грн.

Не погодившись з останнім, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, за результатами якого рішенням Державної податкової служби від 21.07.2022 № 7715/6/99-00-06-03-01-06 скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.03.2022 № в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 320000,00 грн та залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 22.03.2022 № в іншій частині /а.с. 23-33/.

У зв`язку з чим, відповідачем винесено податкового повідомлення-рішення від 26.08.2022 № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1200000,00 грн /а.с. 34-39/.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік та компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (надалі - ПК України). Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 ПК України/.

Зокрема, як визначено підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами п. 62.1 ст. 62 ПК України контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла зокрема: від платників податків, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах (п. п. 72.1.1.1. п. 72.1 ст. 72 ПК України); про застосування реєстраторів розрахункових операцій (п. п. 72.1.1.4. п.72.1 ст.72 ПК України); про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності (п. п. 72.1.2.5. п.72.1 ст.72 ПК України).

Пунктом 74.1 ст.74 ПК України визначено, що посадові (службові) особи контролюючих органів можуть зберігати та опрацьовувати в інформаційних базах контролюючих органів податкову інформацію, зібрану відповідно до Кодексу.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання відповідно до п. 74.2 ст.74 ПК України використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Отже, використання інформації, яка міститься в автоматизованих базах та системах контролюючих органів є компетенцією контролюючих органів.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України, у силу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Законом України від 17.03.2020 №533-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (зі змінами, внесеними законами від 30.03.2020 №540-IX, від 13.05.2020 №591-IX, від 14.07.2020 №786-IX) підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2 такого змісту: "Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: (...) фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.".

Згідно п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право, зокрема, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції у випадках, порядку та розмірі, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Кодексу штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства.

Як зазначалося вище, за результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області складено акт перевірки, яким встановлено порушення п. п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме в частині здійснення реалізацію пального з незареєстрованого акцизного складу за адресою АДРЕСА_1 ; а також не забезпечення реєстрації в системі Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, розташованих за адресою вул. Київська, буд. 1А, с. Івашки. Полтавський р-н., Полтавська обл., а саме з 04.08.2021 по теперішній час (31.12.2021 встановлено 6 (шість) незареєстрованих рівнемірів-лічильників на резервуарах та 20 (двадцять) витратомірів-лічильників введених в експлуатацію 04.08.2021.

Суд враховує, що відповідне порушення частково спростовано рішенням Державної податкової служби від 21.07.2022 № 7715/6/99-00-06-03-01-06, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.03.2022 № в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 320000,00 грн, оскільки перевіряючими помилково ототожнено поняття витратомір-лічильник на місці відпуску пального наливом та об`ємний лічильник, що встановлений на паливороздавальній колонці (далі - ПРК) і не встановлено якою кількістю ПРК обладнана АЗС №16, що перевірялась /а.с. 30-33/.

Так, відповідно до Акта прийому - передачі від 16.03.2021 (Додаток 1 до Договору №28 оренди автозаправної станції від 16.03.2021), наданого платником податків до скарги, Орендодавець (ПП «Компанія «Надежда», ) передав, а Орендар (ТОВ «БВС РИТЕЙЛ») прийняв на умовах договору, зокрема, ПРК NOVA у кількості 4 шт. Копія Договору №28 оренди автозаправної станції від 16.03.2021 ТОВ «БВС РИТЕЙЛ» також надавалась ГУ ДПС у Полтавській області до заперечення.

Відтак, підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення послугувало твердження відповідача про встановлення здійснення реалізації пального з незареєстрованого акцизного складу за адресою вул. Київська, буд. 1А, с. Івашки, Полтавський р-н. Полтавська обл.; а також не забезпечення реєстрації в системі Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, розташованих за адресою вул. Київська, буд. 1А, с. Івашки. Полтавський р-н., Полтавська обл., а саме з 04.08.2021 по теперішній час (31.12.2021 встановлено 6 (шість) незареєстрованих рівнемірів-лічильників на резервуарах та 4 (чотирьох) витратомірів-лічильників введених в експлуатацію 04.08.2021.

Надаючи оцінку викладеному, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно із п.п. «б» п.п.14.1.6 п.14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Відповідно до п.п.14.1.224 п.14 1 ст. 14 ПК України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Відповідно до п.п.212.1.11 п.212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

У свою чергу, за змістом п.п.212.1.15 п.212.1 ст. 212 ПК України платниками акцизного податку є: особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий.

Підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, передбачено, що особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п.22 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 № 408 (далі - Порядок № 408), суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 1 липня 2019 р., зобов`язані до 1 липня 2019 р. зареєструватися, як платники акцизного податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Згідно з приписами пункту 5 Порядку № 408 реєстр платників веде ДПС. Включення осіб до реєстру платників, внесення змін до нього, виключення з реєстру платників здійснюється контролюючими органами з використанням засобів системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Платники акцизного податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад реєструється виключно одним розпорядником акцизного складу.

Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Без реєстрації акцизного складу забороняється здійснення реалізації пального або отримання і реалізація спирту етилового на такому складі.

Кожен акцизний склад має власний уніфікований номер у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, який автоматично присвоюється системою електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

До реєстру платників включаються такі дані про осіб, зареєстрованих як платники акцизного податку, та про акцизні склади, наявні у платників акцизного податку - розпорядників акцизних складів: ідентифікаційні дані: - для юридичних осіб та постійних представництв - найменування та код згідно з ЄДРПОУ; - для юридичних осіб, що уповноважені на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи та є відповідальними за утримання і внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - назва договору, найменування уповноваженої особи та податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Кодексу; - для фізичних осіб - підприємців - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта); реєстраційні дані - дата реєстрації особи як платника акцизного податку, дати запису в реєстрі платників про реєстрацію, внесення змін, анулювання реєстрації, дата та причина анулювання реєстрації платника акцизного податку / акцизного складу; дані про акцизні склади - дані про всі наявні у розпорядника акцизного складу акцизні склади (уніфікований номер, адреса, назва та реквізити документів, що підтверджують право власності або право користування приміщеннями та/або територією, де розміщено акцизний склад), а також відповідні коди адміністративно-територіальних одиниць згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України, де розміщується кожний акцизний склад.

ДПС щодня оприлюднює на власному офіційному веб-порталі інформацію з реєстру платників із зазначенням: ідентифікаційних та реєстраційних даних платників акцизного податку; даних про уніфіковані номери та адресу місцезнаходження акцизних складів.

Приписами пункту 6 Порядку № 408 обумовлено, що реєстрація платника акцизного податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочих дні до початку ввезення на митну територію України або до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (далі - заява), форма якої затверджується Мінфіном.

На підставі заяви, що подається для реєстрації особи як платника акцизного податку, здійснюється одночасно реєстрація акцизних складів такого платника.

У разі введення в експлуатацію нових акцизних складів після реєстрації особи як платника акцизного податку платник акцизного податку - розпорядник акцизного складу подає заяву з відміткою про реєстрацію акцизного складу.

Заява складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків з використанням засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг.

На заяву накладається кваліфікований електронний підпис керівника юридичної особи або уповноваженої особи, фізичної особи - підприємця або її представника.

Датою і часом подання заяви до контролюючого органу є дата і час, зазначені у квитанції про доставку заяви (перша квитанція).

У заяві зазначається інформація про всі наявні у розпорядника акцизного складу та введені в експлуатацію акцизні склади із зазначенням кодів адміністративно-територіальних одиниць згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України. Щодо кожного акцизного складу в заяві зазначається ідентифікатор об`єкта оподаткування, про який надіслано повідомлення відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Кодексу.

У разі реєстрації нового акцизного складу такому акцизному складу засобами системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового автоматично присвоюється уніфікований номер, який є єдиним у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового і зберігається за акцизним складом до моменту анулювання його реєстрації.

За уніфікованим номером акцизний склад реєструється та обліковується в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Присвоєний під час реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового уніфікований номер акцизного складу, з якого реалізовано / на який отримано пальне або спирт етиловий, є обов`язковим реквізитом, що зазначається під час складання акцизної накладної.

При цьому, пункт 7 Порядку № 408 визначає, що особа реєструється як платник акцизного податку не пізніше наступного робочого дня після надходження заяви з використанням засобів системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового шляхом включення її до реєстру платників або такій особі надсилається повідомлення про необхідність подання нової заяви в разі, коли:

1) порушено вимоги законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг;

2) зазначену заяву подано з порушенням вимог щодо форми заяви, встановленої наказом Мінфіну, порядку заповнення і подання заяви згідно з цим Порядком;

3) особа, яка подала заяву, включена до реєстру платників;

4) у заяві одночасно зазначено дві сфери діяльності - з реалізації пального та спирту етилового;

5) стосовно особи, яка подала заяву про реєстрацію як платник акцизного податку з реалізації спирту етилового, у контролюючому органі відсутні дані про видані такій особі діючі ліцензії на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв;

6) щодо акцизного складу, зазначеного в заяві разом з ідентифікатором об`єкта оподаткування, у контролюючому органі відсутнє повідомлення про такий об`єкт оподаткування відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Кодексу або згідно з таким повідомленням відповідний об`єкт є закритим або не експлуатується розпорядником акцизного складу;

7) стосовно особи, яка подала заяву, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

8) у заяві, що подається для реєстрації акцизних складів, зазначено акцизний склад, що вже зареєстрований, або в заяві, що подається для зміни даних про акцизний склад чи анулювання реєстрації акцизного складу, зазначено уніфікований номер акцизного складу, який не зареєстровано таким платником акцизного податку в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового;

9) про платника акцизного податку - розпорядника акцизного складу, що подає заяву для реєстрації акцизного складу, відсутні дані в реєстрі платників.

Інформація про результати розгляду заяви надсилається особі з використанням засобів електронного зв`язку в електронній формі у другій квитанції.

Позивачем у порядку передбаченому податковим законодавством подано до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми №20-ОПП від 20.07.2021. У вказаному повідомлені в розділі "Віломості про об`єкти оподаткування платника податків" позивачем зазначено такий об`єкт, як АЗС №16 з магазином, ідентифікатор об`єкта оподаткування 700016, місцезнаходження: Україна, Полтавська обл., с. Івашки, вул. Київська, буд. 1А /а.с. 46/.

Згодом, позивачем подано до контролюючого органу заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів від 04.08.2021, як вбачається із вказаної заяви, позивачем зазначено у ній, зокрема інформацію про місцезнаходження акцизного складу - АЗС №16 (ідентифікатор об`єкта оподаткування 700016) за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначено інформацію про документи, що підтверджують право власності або користування приміщенням та або/територією, що відноситься до акцизного складу, а саме договір оренди автозаправної станції від 16.03.2021 №28 /а.с. 109-112/.

У той же час відповідно до вказаного договору оренди автозаправної станції від 16.03.2021 №28 в оренду передано АЗС за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, буд. 1А /а.с. 43-45/.

При цьому, на підставі поданої товариством заяви від 04.08.2021 контролюючим органом здійснено реєстрацію зазначеного акцизного складу за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідачем не заперечується.

Тобто, позивач володіючи об`єктом за адресою АДРЕСА_1 та повідомивши відповідача про вказаний об`єкт оподаткування, помилково зазначив номер будівлі "1" замість "2" в адресі вказаного об`єкту в заяві про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів від 04.08.2021.

Відповідна помилка виправлена позивачем шляхом подання заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів від 31.12.2021, поданої до контролюючого органу, позивачем зазначено у вказаній заяві, зокрема, про місцезнаходження акцизного складу - АЗС №16 (ідентифікатор об`єкта оподаткування 700016) за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 114-115/.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів № 2628-VIII від 23.11.2018 доповнено статтю 128-1 Податкового кодексу України пунктом 128-1.2, згідно з яким, з 01.07.2019 відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 грн.

Тобто, вказаною правовою нормою передбачено накладення на платника податку - розпорядника акцизного складу штрафу за нереєстрацію акцизних складів у системі електронного адміністрування.

Судом встановлено, що позивачем, як розпорядником акцизного складу, а саме АЗС №16, здійснено його реєстрацію, однак помилково зазначено адресу його місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, буд. 2А замість - Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, буд. 1А.

Відтак, суд зауважує та не заперечується сторонами, що наведений акцизний склад первинно був зареєстрований 04.08.2021, однак адреса його місцезнаходження була невірно вказана позивачем.

Суд звертає увагу на те, що санкція пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК України передбачає притягнення платника податку - розпорядника акцизного складу до фінансової відповідальності саме за нереєстрацію акцизного складу у системі електронного адміністрування, а не зазначення помилкових чи недостовірних відомостей про такий акцизний склад.

Суд наголошує, що працівниками контролюючого органу не здійснено перевірку наявності чи відсутності акцизного складу за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, буд. 2А.

Водночас матеріалами справи підтверджено наявність права у ТОВ "БВС Ритейл" на зберігання пального саме за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, буд. 1А, про що свідчить видана Головним управлянням ДПС у Полтавській області відповідна ліцензія реєстраційний номер 2100044, терміном дії з 04.08.2021 до 04.08.2026 /а.с. 51-52/, та повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми №20-ОПП від 20.07.2021 /а.с. 46-48/.

Крім того, саме за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Івашки, вул. Київська, буд. 1А:

- зареєстровано касовий апарат, через який здійснювалася та здійснюється роздрібна торгівля пальним, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням;

- на АСЗ №16 здійснювалося постачання пального (згідно ТТН та Актів передачі на комісію), реєстрація акцизних накладних та подання щоденних довідок і вказаною інформацією володів контролюючий органом станом на час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення.

Як зазначалося вище, згідно з п.п. «б» п.п.14.1.6 п.14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Відтак, законодавець пов`язує визначення акцизний склад не з адресою чи місцезнаходженням об`єкта, а з його призначенням та технічною можливістю здійснювати господарську діяльність з вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

В той же час, контролюючий орган володіючи інформацією про те об`єкт оподаткування позивача (з ідентифікатором 700016) за адресою АДРЕСА_1 , а також інформацією про ліцензію та касовий апарат за цією ж адресою, всупереч вимогам пункту 7 Порядку 408 не відмовив у реєстрації акцизного складу за адресою АДРЕСА_1 , акцизному складу, за ідентифікатором об`єкта оподаткування - 700016, а зареєстрував акцизний склад за адресою і територією де відсутні будь`які об`єкти заявника та присвоїв уніфікований номер 1017422.

Наведені обставини в сукупності спростовують висновки перевіряючих про відсутність з вини платника податку реєстрації акцизного складу, оскільки акцизний склад зареєстровано з присвоєнням уніфікованого номера 1017422, що підтверджується витягом з реєстру платників податків акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового за адресою АДРЕСА_1 та датою реєстрації - 04.08.2021 року.

Висновки про відсутність реєстрації 6 рівномірів-лічильників та 20 витратомірів-лічильників, спростовується Довідкою про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (з відміткою "зареєстровано в ЄРАН"), відповідно до якої резервуари, рівнеміри та витратоміри-лічильники зареєстровані на акцизному складі 1017422.

Нарахування штрафної санкції за не реєстрацію рівнемірів та витратомірів є похідним від висновків про не реєстрацію акцизного складу взагалі, що спростовується вищенаведеними аргументами.

Крім того, під час перевірки перевіряючим надавалися паспорти на резервуари, рівнеміри та витратоміри-лічильник із зазначенням місця їх встановлення - АЗС №16 с. Івашки, вул. Київська, 1А, що не заперечується сторонами.

Відтак, суд дійшов висновку, що технічні розбіжності у даних щодо відомостей акцизного складу, зокрема технічна описка в частині номеру будівлі "2", замість "1", не становить складу правопорушення передбаченого пунктом 128-1.2 статті 128-1 ПК України.

Відповідно до пп. 4.1.4 ст. 4 ПКУ у разі якщо норми законодавчих актів припускають неоднозначне (множинне) трактування, то правомірним вважається саме рішення платника податків, а не контролюючого органу, та п. 56.21 ст. 56 ПКУ, який регламентує, що у разі коли норма цього закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, на підставі наведеного суд не вбачає підстав для застосування до позивача фінансових санкцій, оскільки позивач не вчинив податкового правопорушення, за яке такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК України.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 18000,00 грн /а.с. 8/.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати сплаченого судового збору у розмірі 18000,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, суд виходить з таких міркувань.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

У цій справі представник позивача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат адвокатом Скабуком Ю.М. надані копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 15 грудня 2021 року, додатку до такого договору, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 16 грудня 2022 року /а.с.126-129/.

Дослідивши надані представником позивача документи, суд враховує такі обставини.

Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що спір у справі не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Також суд зауважує, що ні в угоді про надання адвокатських послуг, ані в будь-якому іншому документі не зазначено кількість витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги у цій справі, а також ставку за годину роботи адвоката.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини цієї справи суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені адвокатом процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, задовольняючи позов, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи заперечення відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, беручи до уваги принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на правничу допомогу у цій справі до 5000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (вул. Зіньківська, буд. 19-Б, м. Полтава, 36009, ідентифікаційний код 44098532) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "ПС" від 26.08.2022 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код ВП: 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Ритейл" (вул. Зіньківська, буд. 19-Б, м. Полтава, 36009, ідентифікаційний код 44098532) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 18000,00 грн /вісімнадцять тисяч гривень/ та на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн /п`ять тисяч гривень/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 грудня 2022 року.

Суддя І.Г.Ясиновський