Справа № 620/7086/22
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/7086/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування окремих положень наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач 2), Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач 3), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку із загальною мобілізацією оголошеною Президентом України на підставі Указу № 69/2022 від 24.02.2022 та мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 р. № 32/321/501/13т; скасувати окремі положення наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 46 від 25.02.2022 в частині п. 1, відповідно до якого ОСОБА_1 призвано на військову службу;

- визнати протиправними бездіяльність посадових осіб відповідача 2 щодо виключення позивача зі списків особового складу другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправними дії відповідача 1 щодо виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати протиправними та скасувати окремі положення наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 145 від 24.05.2022 в частині п. 163, відповідно до якого ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 звільнити з військової служби в запас ОСОБА_1 , призваного під час мобілізації.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно положень статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" (далі Закон №3543-XII), не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Однак відповідач 1, при видачі наказу від 25.02.2022 № 46, не врахував, що у позивача на утриманні є троє дітей віком до 18 років. Наказ Військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 № 145 також, на думку позивача, є протиправним, оскільки прийнятий після наказу, яким позивач безпідставно призваним на військову службу, а тому підлягає скасуванню. Отже, з огляду на те, що оскаржувані накази в частині є протиправними, позивач просить суд зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 звільнити його з військової служби в запас і позовні вимоги задовольнити у спосіб, визначений у прохальній частині позову, що призведе до ефективного засобу захисту порушених прав позивача.

04.11.2022 ухвалою суду провадження у справі у відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 1 та відповідачем 2 подані відзиви, в яких в задоволенні позову просять відмовити, посилаючись на те, що мали всі правові підстави для призову позивача на військову службу.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що той факт, що на його утриманні є троє дітей віком до 18 років, знала Срібнянська селищна рада ще до воєнного стану, про що свідчить інформація, викладена у довідках від 19.09.2019 № 2360 та від 14.11.2018 № 378, тому його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 був здійснений всупереч вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

25.02.2022, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано наказ № 46, в п. 1 та 1.2 якого зазначено: вважати призваними та призначеними до ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого сержанта ОСОБА_1 , сержантом матеріального забезпечення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 11).

24.05.2022, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 145, старшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 травня 2022 року № 139-РС на посаду стрільця і стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини. НОМЕР_1 ,- ВОС - 100915, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 24 травня 2022 року зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 25 травня 2022 року, вважати таким, що з 24 травня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 13).

Позивач вважаючи протиправність дій відповідача щодо призову його на військову службу і, відповідно, оскаржуваних наказів в частині, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Закон №3543-XII встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 вищезазначеного Закону, встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною другою статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до частин п`ятої та шостої статті 4 Закону №3543-XII передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.

Статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абзацу першого частини першої вищевказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною третьої статті 22 Закону №3543-XII встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною п`ятою статті 22 вищевказаного Закону передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Разом з тим, статтею 23 Закону №3543-XII встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до вимог вищевказаної статті, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Частиною другою статті 26 цього Закону встановлено, що посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 вбачається наступне.

Зі змісту статей 17, 65 Конституції України вбачається, що захист держави, забезпечення її безпеки є найважливішими функціями всього Українського народу. Військова служба - це конституційний обов`язок громадян України, який полягає у забезпеченні оборони України, захисті її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. До військовослужбовців належать особи, які проходять таку службу, зокрема у Збройних Силах України. Військовій службі передує необхідність виконання конституційного військового обов`язку, що передбачає проходження громадянами України військової служби (добровільно чи за призовом).

З огляду на специфіку військової служби, яка полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцями спеціальних завдань, наявності ризиків для їх життя та здоров`я тощо, будь-яка форма проходження військової служби є обов`язком громадян України щодо захисту держави. Отже, закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус (абзаци дев`ятий, десятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" (далі Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 цього Закону регламентовано поняття військового обов`язку.

Так, згідно частин першої, другої та третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Частинами п`ятою та сьомою статті 1 вищевказаного Закону передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Частиною першою статті 4 Закону № 2232-XII встановлено, що комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Як видно з матеріалів справи, 26.10.1996, між громадянином України ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ( а.с. 18).

У період шлюбу у вказаних осіб народились діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями свідоцтв серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 (а.с.15-17), яким, на час призову позивача, не виповнилося 18 років. Дані обставини також підтверджені відміткою у паспорті позивача серії НОМЕР_6 (а.с.29-30).

Доказом того, що на утриманні позивача дійсно перебуває троє його дітей віком до 18 років, слугує наявні в матеріалах справи довідки виконкому Срібнянської селищної ради Чернігівської області від 14.11.2018 №378 та від 19.09.2019 № 2360, в яких вказано, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входять: дружина ОСОБА_6 - 1980 року народження, дочка - ОСОБА_7 - 1997 року народження, син ОСОБА_8 1999 року народження, дочка - ОСОБА_3 - 2009 року народження, син ОСОБА_5 - 2013 року народження, син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Отже, матеріалами справи підтверджено, що на утриманні у позивача є троє неповнолітніх дітей (віком до 18 років).

Вказане є безумовною підставою, згідно статті 23 Закону №3543-XII, для отримання відстрочки від призову.

За таких обставин, пункт 1 та пункт 1.2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.02.2022 № 46, щодо призову позивача на військову службу, слід визнати протиправним та скасувати.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 та пункту 1.2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.02.2022 № 46 щодо призову позивача на військову службу.

Що стосується протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову позивача, то суд зазначає таке.

Результатом оскаржуваних позивачем дій стало прийняття відповідачем 1 рішення у формі наказу від 25.03.2022 № 46. При оскарженні такого рішення, суд перевіряє правомірність дій щодо його прийняття і у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує відповідне рішення. Вказане свідчить про те, що визнання протиправним та скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправність дій при його прийнятті, а тому питання протиправності дій, у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує. В цьому випадку предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень у формі наказу, відтак саме оскаржуваним наказом, а не діями суб`єкта владних повноважень порушуються законні права та інтереси позивача.

Щодо позовних вимог про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення з 23.05.2022, то суд зазначає таке.

Так, в абзаці 1 та 2 пункту 60 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.05.2022 № 126, доданого до відзиву, вказано: «…Старшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта із матеріального забезпечення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) віл 19 травня 2022 року №141 - PC у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . З 23 травня 2022 року виключити зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення.».

Однак позивач не оскаржує протиправність вказаного пункту наказу та наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 19 травня 2022 року №141 PC.

У свою чергу належним способом захисту прав позивача є саме накази, а не дії, оскільки результатом вказаних дій стало прийняття відповідачем рішення у формі наведених вище наказів.

Отже, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, а саме в цій частині позовних вимог.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2022 № 145 в частині пункту 163 щодо зарахування до списків особового складу та всі види забезпечення з 24.05.2022, то він є похідним від наказу від 23.05.2022 № 126, який не є предметом оскарження, тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

Позовні вимоги про зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 5 КАС України, встановлено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто захист порушених прав може здійснюватися так, дійсно в іншій спосіб, однак такий спосіб не повинен суперечити закону.

Водночас процедура звільнення військовослужбовців визначена Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» та Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України та віднесена до дискреційних повноважень командира Військової частини НОМЕР_1 .

Суд не може перебирати на себе повноваження суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесено це питання.

Крім цього, на даний час, відсутні докази, що після набрання законної сили цим рішенням, відповідачем не буде прийнято відповідне рішення (наказ).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 330,80 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 та пункт 1.2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.02.2022 № 46 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 330,80 грн (триста тридцять гривень 80 коп), сплачений відповідно до квитанції № 4 від 03.10.2022.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_8 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 .

Повний текст рішення виготовлено 27 грудня 2022 року.

Суддя І.І. Соломко