Справа № 460/44395/22
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2022 року м. Рівне №460/44395/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000148/1 від 23.09.2022 року.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

23.09.2022 року до Рівненської митниці була подана митна декларація №UA204020/2022/234458 на товар «напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів (нафтопродуктів), марки BOLGAN, модель СВА39 44, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 1996, модельний рік виготовлення 1996, трьохосьовий, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 4000,00 євро.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №22062022 від 22.06.2022, рахунок-фактура №70/2022 від 22.06.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 15.09.2022, банківські платіжні документи, що стосуються товару від 24.06.2022 №20JBKLМ6 та від 05.07.2022 №21JBKLМ7, експертну довідку №2209-0779/А від 23.09.2022 року тощо.

В процесі здійснення процедури митного контролю, 23.09.2022 року посадовою особою Рівненської митниці було направлено декларанту електронне повідомлення, згідно зі змістом якого, було зазначено про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей. Декларантом на вимогу митниці додатково надано додаткові платіжні документи про оплату товару та повідомлено про неможливість отримання висновку про вартісні характеристики товару через порушену роботу Рівненської Торгово-Промислової Палати внаслідок введення військового стану в Україні.

Митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 23.09.2022 року було прийнято Рішення про коригування митної вартості № UA204000/2022/000148/1, згідно якого надані декларантом документи не були взяті до уваги, митну вартість скориговано до за шостим (резервним) методом та видано Картку відмови у митному оформленні товару №UA204000/2022/000174.

Позивач не погоджується з даним Рішенням про коригування митної вартості, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить його скасувати.

Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом були надані документи, які не спростували сумнівів митниці у правильності декларування митної вартості товарів.

Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів Позивача.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

23.09.2022 року декларантом ОСОБА_2 до Рівненської митниці була подана митна декларація №UA204020/2022/234458 на товар «напівпричіп-цистерна для перевезення вантажів (нафтопродуктів), марки BOLGAN, модель СВА39 44, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 1996, модельний рік виготовлення 1996, трьохосьовий, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 4000,00 євро.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) №22062022 від 22.06.2022, рахунок-фактура №70/2022 від 22.06.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 15.09.2022, банківські платіжні документи, що стосуються товару від 24.06.2022 №20JBKLМ6 та від 05.07.2022 №21JBKLМ7, експертну довідку №2209-0779/А від 23.09.2022 року тощо.

В процесі здійснення процедури митного контролю, 23.09.2022 року посадовою особою Рівненської митниці було направлено декларанту електронне повідомлення, згідно зі змістом якого, було зазначено про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей, що обґрунтовано наступним:

В платіжних дорученнях від 24.06.2022 №20JBKLМ6 та від 05.07.2022 №21JBKLМ7 зазначений отримувач платежу JP Morgan AG (Germany), що не кореспондується з продавцем товару;

Згідно пункту 3.1 Договору від 22.06.2022 №22062022 оплата товару здійснюється на умовах передоплати за товар, а фактично товар оплачений двома платежами, один із яких датований пізніше, а саме 26.06.2022;

До митного оформлення заявлено умови поставки товару DAP Рівне, однак перевезення здійснювалось самим ОСОБА_1 .

Вказані обставини стали підставою для витребування у декларанта додаткових документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, зокрема висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціальною експертною організацією відповідно до фактичного технічного стану імпортованого товару, копію митної декларації країни відправлення, виписку із бухгалтерської документації продавця та якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Листом від 23.09.2022 №2309-1 декларантом були надані додаткові платіжні документи про оплату товару та повідомлено про неможливість отримання висновку про вартісні характеристики товару через порушену роботу Рівненської Торгово-Промислової Палати внаслідок введення військового стану в Україні.

Митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 23.09.2022 року прийняла Рішення про коригування митної вартості №UA204000/2022/000148/1 і Картку відмови у митному оформленні товарів №UA204000/2022/000174.

Підставою для прийняття Рішення, відповідно до п.І (абз.1) арк.2 Рішення є наступне:

- декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею згідно з переліком, зазначеним у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонуються з положенням статті 17 угоди про застосування статті VIIГАТТ/СОТ від 1994 року;

- подані до митного органу документи містять неточності: - Сканована копія фактури від 11.07.2022 №00019/07/2022/Т неналежної якості;

- до митного оформлення надано свідоцтво про реєстрацію від 15.09.2022 №А46895060, де вказано власника, на якого зареєстровано транспортний засіб, що не кореспондується із відомостями про продавця або покупця транспортного засобу, заявлених до митного оформлення за МД;

- згідно 3.1 Договору від 22.06.2022 №22062022 «Оплата Продукції здійснюється наступним чином 100% передоплата від загальної суми контракту, оплачує покупець на умовах попередньої оплати за товар до 26.06.2022». Разом з цим, згідно платіжного доручення від 05.07.2022 №21JBKLМ7 оплата здійснена пізніше 26.06.2022»;

- До митного оформлення заявлено умови поставки товару DAP Рівне, однак згідно журналу пункту пропуску перевезення здійснювалось перевізником ОСОБА_1 , що є фактично покупцем транспортного засобу. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу та включення до митної вартості товару всіх належних складових з огляду на транспортування силами покупця.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, (подібних) аналогічних товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових митної вартості наданої виробником для обчислення митної вартості за методом додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.

Вартість транспортного засобу визначено митним органом на підставі інформації про рівень митної вартості аналогічного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 18.08.2022 року №UA209180/2022/057937 10594,40 Євро за одиницю, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті становить 382212,05 грн.

Статтею 55 МК України визначено, що у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, декларант або уповноважена ним особа має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. 26.09.2022 року за митною декларацією №UA204020/2022/234747 товар випущено у вільний обіг із застосуванням статті 55 МК України.

Судом досліджено наявні у справі документи у їх сукупності та встановлено наступне.

22.06.2022 року між продавцем - Wirch Oleg ImportExport, Malenter Weg 28, 34225 Baunatal, Deutchland, та покупцем ФОП ОСОБА_1 був укладений зовнішньоекономічний договір (контракт) №22062022 (далі Контракт).

Відповідно до п.1.1 Контракту Продавець продає, а Покупець купує техніку в кількості та за цінами на умовах, викладених в Інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Згідно п.1.2 загальна ума Контракту становить 4000 Євро.

Пунктами 2.1-2.2 Контракту визначено, що Продавець поставляє продукцію на умовах DAP м.Рівне впродовж 30 календарних днів з моменту надходження 100% попередньої оплати на рахунок Продавця. Згідно п.2.3 товар повинен бути готовий до відвантаження не пізніше 07.07.2022 року. Відповідно до п.3.1 Покупець оплачує 100% вартості Контракту на умовах передоплати до 26.06.2022 року.

Покупцем, ФОП ОСОБА_1 , 22.06.2022 року відповідно до рахунку №70/2022 за платіжним дорученням №№20JBKLМ6 сплачено 1000 Євро передоплати за товар.

05.07.2022 року відповідно до рахунку №70/2022 за платіжним дорученням №№21JBKLМ7 сплачено 3000 Євро передоплати за товар.

Таким чином, до 07.07.2022 року, як передбачено п.2.3 Контракту, тобто до крайньої дати відвантаження, товар був оплачений повністю, що підтверджується належними банківськими документами. Додатково, на вимогу митниці, декларантом були надані роздруківки SWIFT-платежів за №JBKLM6OO6782K9 від 24.06.2022 та №JBKLM75O68ERQ8 від 05.07.2022.

Водночас, митницею вказано, що у вказаних платіжних дорученнях зазначений отримувач платежу JP Morgan AG (Germany), що не кореспондується з продавцем товару.

Судом досліджено наданий на запит Позивача лист від 18.10.2022 року №20.1.0.0.0/7-221011/11991 від АТ КБ «ПриватБанк», який є державним банком у обов`язки якого, серед іншого, входить фінмоніторинг та перевірка контрагентів, яким надано роз`яснення щодо використання кореспондентського рахунку в іноземній валюті та підтверджено дійсність платежів від ФОП ОСОБА_1 продавцю ОСОБА_3 згідно банківських платіжних документів від 24.06.2022 №20JBKLМ6 та від 05.07.2022 №21JBKLМ7 через банк JP Morgan AG (Germany).

Наявне у справі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане строком дії з 15.09.2022 по 05.10.2022, виписане на ім`я особи, яка перевозила транспортний засіб, не суперечить нормам міжнародного законодавства.

Також судом оглянуті Посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 29.09.2016 року та встановлено, що у ОСОБА_1 немає права водіння транспортних засобів категорії, необхідної для ввезення напівпричіпу-цистерни для перевезення вантажів (нафтопродуктів).

Аналогічно відповідно до копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_4 громадянин ОСОБА_1 у дату ввезення напівпричіпу-цистерни для перевезення вантажів (нафтопродуктів), марки BOLGAN, модель СВА39 44, бувшого у використанні, календарний рік виготовлення 1996, модельний рік виготовлення 1996, трьохосьовий, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , державний та митний кордон України не перетинав. Відповідно на чому ґрунтується припущення митного органу, висловлені у електронній вимозі декларанту та у подальшому в Рішенні про коригування митної вартості відповідачем не обґрунтовано, а самі обставини, доведені вищевказаними документами, не спростовані.

Таким чином, на думку суду, дослідженими у справі доказами підтверджено, що гр. ОСОБА_1 придбав напівпричіп-цистерну для перевезення вантажів (нафтопродуктів), марки BOLGAN, модель СВА39 44, бувший у використанні, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , у відповідності до вимог законодавства України, сплативши за нього через банківський SWIFT-платіж у строк, що передував даті відвантаження, за заявленою митною вартістю за ціною договору в розмірі 4000,00 євро. Подані до митного оформлення документи містять всі ідентифікуючі ознаки, необхідні для підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого транспортного засобу.

Суд також зазначає, що застосування шостого, резервного методу визначення митної вартості відповідно до вимог статті 64 МК України імперативно передбачає, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У даному випадку, митна декларація, за якою коригувалась вартість, відповідачем не надана, всупереч приписам статті 74 КАС України, згідно якої у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може письмово витребувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України від 13.03.2012 (далі МК України), митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Однозначно трактує цю норму і Вищий адміністративний суд України, яким зазначено, що орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними. До подібних висновків прийшов ВАСУ у своїх постановах від 20.06.2017 року по справі №814/2068/15, від 12.07.2017 року - по справі №815/6984/15, від 05.04.2017 року - по справі №804/1642/15.

Крім того, у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 р. за №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року») вказано, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.

Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 05.11.2021 року №UA204020/2021/283279 декларантом були надані документи, які дозволяли встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною Позивача та Відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості напівпричіп-цистерни для перевезення вантажів (нафтопродуктів), марки BOLGAN, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 та коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Отже враховуючи вищенаведене та проводячи системний аналіз правових норм, суд прийшов до висновку щодо відповідності вимог Позивача чинному законодавству України.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів законності дій посадових осіб митниці при винесенні оскаржуваних Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови, у той час як Позивачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх доводів та вимог. Відповідно, позов слід задоволити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA204000/2022/000148/1 від 23.09.2022 року.

Стягнути з Рівненської митниці на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 грудня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 )

Відповідач: Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, )

Суддя В.В. Щербаков