Справа № 600/3278/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа №600/3278/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

26.09.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.07.2022 №01, яким відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити та нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з дати звернення із заявою 22.07.2022, тим самим зарахувавши стаж за період роботи з 26.12.1988 по 21.10.1992, з 09.06.1993 по 09.04.1996 на посаді помічника машиніста тепловоза у відокремленому підрозділі Локомотивне депо Чортків Львівської залізниці, та з 10.04.1996 по 02.12.1996 на посаді машиніста (кочегара) котельні 3-го розряду локомотивного депо Тернопіль Львівської залізниці, та з 21.12.1997 по 13.05.2004 на посаді машиніста котельної установки 3-го розряду локомотивного депо Тернопіль Львівської залізниці до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.07.2022 № 01 було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із тим, що пільговий стаж належним чином не підтверджений. Позивач вважає, що вказані оскаржуване рішення є протиправним, таким, що не відповідає чинному законодавству і порушує його законне право на отримання пенсії за віком.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку із тим, що пільговий стаж належним чином не підтверджений. Загальний страховий стаж позивача складає 37 років 5 місяців 1 день. Зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди: згідно довідок №951 від 14.06.2022 року з 26.12.1988 по 21.10.1992, з 09.06.11993 по 02.12.1996, з 21.12.1997 по 13.05.2004, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 та відсутні накази про результати атестації робочих місць за умовами.

У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що в його діях не вбачається протиправних дій.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач у період з 26.12.1988 по 21.10.1992 та з 09.06.1993 по 02.12.1996 працював на ДЕПО "Львівської залізниці" відокремлений підрозділ "Локомотивне депо Чортків" помічником машиніста тепловоза, з 10.04.1996 по 02.12.1996 працював у відокремленому підрозділі "Локомотивне депо Чортків" машиністом (кочегаром) котельні 3-го розряду, з 21.12.1997 по 13.05.2004 працював машиністом котельної установки 3-го розряду.

Вказані обставини підтверджуються записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Львівська залізниця" виробничого структурного підрозділу "Локомотивне Депо Тернопіль" про характер виконуваної роботи на посада, які дають право на пенсію на пільгових умовах за списком №2 від 14.06.2022 №951 позивач працював повний робочий день 26.12.1988 по 21.10.1992 у виробництві залізничний транспорт в якості помічника машиніста тепловоза, що передбачено Списком №2 розділ ХХХ, підрозділ 1, затверджений постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173.

З 09.06.1993 по 02.12.1996 по 09.04.1996 у виробництві залізничний транспорт в якості помічника машиніста тепловоза, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

З 10.04.1996 по 02.12.1996 працював у виробництві залізничний транспорт в якості машиніста (кочегара) котельні 3-го розряду Локомотивного депо Чортків, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІІ, постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

З 21.12.1997 по 13.05.2004 працював у виробництві залізничний транспорт в якості машиніста котельної установки 3-го розряду Локомотивного депо Тернопіль, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІІ, постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

На зазначених посадах виконував роботу помічника машиніста тепловоза (здійснював організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті), машиніста (кочегара) котельні, машиніста котельної установки (в якості котельні використовувались котли паравозів серії ЕР на відкритому повітрі, на твердому паливі-вугіллі). На зазначених роботах працював повний робочий день.

22.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.07.2022 Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішенням №01, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу.

Вказано, що за доданими позивачем документами до страхового стажу зараховано всі періоди. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано: період роботи згідно довідки №951 від 14.06.2022 з 26.12.1988 по 21.10.1992, з 09.06.11993 по 02.12.1996, з 21.12.1997 по 13.05.2004, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 та відсутні накази про результати атестації робочих місць за умовами.

Про прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача листом від 08.08.2022 №2400-1708-8/26686.

Не погоджуючись з указаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок призначення пенсії, у тому числі на пільгових умовах, встановлений Законами України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі -Закон №1058-ІV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 13 Закону №1788-XII (на підставі Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 року вказана стаття підлягає застосуванню в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах) визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом б частини першої статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з положеннями статті 13 Закону №1788-XII порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону №1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №686/10117/16-а та Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року №520/15025/16-а, які суд враховує при вирішенні справи у відповідності до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що згідно записів трудової книжки позивача він у період з 26.12.1988 року по 21.10.1992 та з 09.06.1993 по 02.12.1996 працював на ДЕПО "Львівської залізниці" відокремлений підрозділ "Локомотивне депо Чортків" помічником машиніста тепловоза, з 10.04.1996 по 02.12.1996 працював у відокремленому підрозділі "Локомотивне депо Чортків" машиністом (кочегаром) котельні 3-го розряду, з 21.12.1997 по 13.05.2004 працював машиністом котельної установки 3-го розряду.

Отже, відомості, зазначені у трудовій книжці позивача є повними та вичерпними, із зазначенням періодів, професії, характеру виконуваної роботи та місця виконання робіт, фактично, записи є такими, що визначають право зарахування періоду до пільгового за Списком №2.

Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином, що не заперечується відповідачем.

Крім цього, факт роботи позивача у періоди з 26.12.1988 по 21.10.1992, з 09.06.11993 по 02.12.1996, з 21.12.1997 по 13.05.2004 також підтверджується довідкою Акціонерного товариства "Українська залізниця" регіональної філії "Львівська залізниця" виробничого структурного підрозділу "Локомотивне Депо Тернопіль" про характер виконуваної роботи на посада, які дають право на пенсію на пільгових умовах за списком №2 від 14.06.2022 №951.

Отже, враховуючи наведені вище норми законодавства та встановлені у цій справі обставини, суд приходить до висновку, що виконувана позивачем робота позивача на ДЕПО "Львівської залізниці" відокремлений підрозділ "Локомотивне депо Чортків" помічником машиніста тепловоза (період з 26.12.1988 по 21.10.1992 та з 09.06.1993 по 02.12.1996), у відокремленому підрозділі "Локомотивне депо Чортків" машиністом (кочегаром) котельні 3-го розряду (період з 10.04.1996 по 02.12.1996), машиністом котельної установки 3-го розряду (період з 21.12.1997 по 13.05.2004) зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказане у свою чергу свідчить про безпідставність доводів відповідача про відсутність підстав для зарахування періодів роботи з 26.12.1988 по 21.10.1992 та з 09.06.1993 по 02.12.1996, з 10.04.1996 по 02.12.1996 та з 21.12.1997 по 13.05.2004 до стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Стосовно тверджень відповідача про те, що довідка про характер виконуваної роботи на посада, які дають право на пенсію на пільгових умовах за списком №2 від 14.06.2022 №95 не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, то такі суд вважає помилковими, оскільки така містить періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Крім цього, відповідач у оскаржувані рішенні та відзиві на позовну заяву посилався на відсутність наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці.

Щодо указаного, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Як зазначено у пункті 4 Порядку №383, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (442-92-п) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Пунктом 4.1 Порядку №383 передбачено, що зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника (пункт 4.2 Порядку №383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць (442-92-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками (36-2003-п), тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками (36-2003-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

01 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок №442).

Так, пунктом 1 Порядку №442 визначено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з пунктом 2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку №442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації (пункт 4 Порядку №442).

Надаючи оцінку доводам відповідача в указаній вище частині, суд виходить з того, що згідно з правовою позицією Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду у постановах від 11 вересня 2019 року у справі №686/10117/16-а та від 19 лютого 2020 року №520/15025/16-а своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року №520/15025/16-а зауважила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту б статті 13 Закону №1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право особи на пільгову пенсію, оскільки працівник не несе відповідальності за не проведення атестації керівником підприємства, організації.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. Визначальною ознакою є факт роботи особи на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку №2 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

З огляду на викладене, безпідставними є доводи відповідача про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з не проведенням атестації робочого місця.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача не свідчать про правомірність оскаржуваної відмови.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому такі підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи зазначене, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 29.07.2022 №01.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 22.07.2022, зарахувавши стаж за період роботи з 26.12.1988 по 21.10.1992, з 09.06.1993 по 09.04.1996 на посаді помічника машиніста тепловоза у відокремленому підрозділі Локомотивне депо Чортків Львівської залізниці, та з 10.04.1996 по 02.12.1996 на посаді машиніста (кочегара) котельні 3-го розряду локомотивного депо Тернопіль Львівської залізниці, та з 21.12.1997 по 13.05.2004 на посаді машиніста котельної установки 3-го розряду локомотивного депо Тернопіль Львівської залізниці до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3,м. Чернівці,58002, ).

Суддя В.О. Григораш