Справа № 340/67/22
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 340/67/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 340/67/22 (суддя І інстанції Черниш О.А.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 7 повних календарних років військової служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 7 повних календарних років військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 340/67/22 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , учасник бойових дій (а.с. 6-8), проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 на посаді оператора - вогнеметника спеціального призначення 2 групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 3 загону спеціальних операцій.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 1-РС від 02.01.2021 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2021 № 17 ОСОБА_1 з 25.01.2021 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років позивача у Збройних Силах на день виключення зі списків особового складу станом на 25.01.2021 становила: календарна - 7 років 5 місяців 25 днів. (а.с. 4)

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив одноразову грошову допомогу при звільненні позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку що вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення. Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди. Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України. Грошова допомога при звільненні з військової служби є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яке відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців. Підставою для виплати цієї допомоги є наказ командира, виданий за місцем штатної служби, про звільнення військовослужбовця зі служби та розрахунок вислуги років, складений відповідним фінансовим органом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам служби Судової охорони та членам їхніх сімей (надалі - Постанова № 393).

Згідно з пп. «а» п.3 Постанови № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяця: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 10 Постанови КМУ № 393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, в зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Тобто, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Крім того, в положеннях ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.11.2020 по справі № 822/3008/17, від 21.04.2021 по справі № 380/2427/20.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2021 № 17 (а.с. 4) на момент звільнення вислуга років позивача становить: календарна 07 років 05 місяців 25 днів. В зазначеному наказі не зазначена пільгова вислуга позивача.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що має пільговий стаж 04 роки 02 місяці та 26 днів, та на підтвердження чого долучив до позову копію посвідчення учасника бойових дій від 23.11.2015 НОМЕР_3 . Крім того в наказі від 25.01.2021 № 17 в абз. 8 зазначено про виплату позивачу компенсації за невикористані 98 календарних дні відпустки як учаснику бойових дій, що також свідчить про наявність у позивача пільгового стажу.

До апеляційної скарги позивачем долучено копію військового квитка НОМЕР_4 , відповідно до розділу 20 якого зазначено про участь позивача в антитерористичній операції в періоди:

- з 14.04.2015 по 15.07.2015;

- з 17.10.2015 по 22.01.2015;

- з 26.04.2016 по 27.07.2016;

- з 18.01.2017 по 21.04.2017;

- з 09.11.2017 по 14.03.2018;

- з 12.03.2019 по 24.07.2019;

- з 30.06.2020 по 08.11.2020.

Водночас колегія суддів зазначає, що в наказі від 25.01.2021 № 17 визначена виключно календарна вислуга позивача, проте пільговий стаж даним наказом не визначений. Також не визначена процедура: на підставі яких документів приймається рішення, якщо є суперечки щодо вислуги років, у який спосіб вони усуваються. Якщо це засідання комісії згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», то чи звертався для вирішення питання про зарахування стажу у вислугу років. Якщо ні, то суд не є уповноваженим органом, який підміняє функції інших органів, у даному випадку відповідача, щодо визначення вислуги років.

Отже колегія суддів приходить висновку, що оскільки питання зарахування певного періоду пільгового стажу не вирішено, та позивач до суду щодо оскарження бездіяльності відповідача з питання зарахування у вислугу років пільгового стажу не звертався, колегія вважає обґрунтованим висновок суду І інстанції щодо відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог як таких, що заявлені передчасно.

Підсумовуючи викладене колегія суддів зазначає, що обчислення стажу є функцією Військової частини, якою не враховано наявний у позивача пільговий стаж. Однак позивачем вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії щодо зарахування у вислугу пільгового стажу не заявлена. Та до вирішення такого питання у передбачений законом спосіб уповноваженим на це органом є передчасна вимога про виплату до вирішення питання про право на цю виплату.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 340/67/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко