Справа № 671/1479/21
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1479/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

представника позивача Ліщук О.І.,

представника відповідача Гладкоскок С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 07 вересня 2021 року інспектором відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Олійником А.І. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4741372, якою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Зазначив, що згідно даної постанови, він, ОСОБА_1 07.09.2021 року, керуючи транспортним засобом HONDA DIO AF27, номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перевірки поліцейським документів, він пред`явив посвідчення водія, яке було видане 15 червня 2007 року, з відкритими категоріями А, В, С1, С. Зазначає, що посвідчення водія, які були видані в період з 1993 року по 2011 рік діють безстроково. Вказує, що станом на день видачі його посвідчення водія 15.06.2006 року, категорії А1 не було передбачено чинним законодавством. Разом з тим, право на керування категорії А1 на даний час відповідає дозволеній категорії А, яка відкрита у його посвідченні водія. Зазначає, що заміна посвідчення водія є правом особи, а не її обов`язком. Тому, вважає оскаржувану постанову незаконною та просить скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, що викладені у відзиві. Зазначає, що постанова є правомірною та складена з урахуванням норм діючого законодавства. Вказує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA DIO AF27, не маючи права керування таким транспортним засобом, оскільки категорія А не надає права керування транспортними засобами категорії А1, тобто мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 07 вересня 2021 року інспектором відділу поліції №2 (м.Волочиськ) Хмельницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області лейтенантом поліції Олійником А.І. відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4741372 за ч. 2 ст. 126 КУпАП

Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 07.09.2021 року, керуючи транспортним засобом HONDA DIO AF27, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 3400 грн.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, про порушення якого вказано поліцейським в оскаржуваній постанові, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В оскаржуваній постанові поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Встановлено, що позивач згідно посвідчення водія НОМЕР_2 , що видане 15.06.2007 року Першим МРВ ДАІ м. Хмельницький ВДАІ УМВС України, має право на керування транспортними засобами категорій А, В, С1, С (а.с. 7).

З копії тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб вбачається, що HONDA DIO AF27 6, номерний знак НОМЕР_1 , є мопедом-А1, з об`ємом двигуна 49 куб. см., та відноситься до категорії А-1 (а.с. 6).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положень ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія та на вимогу поліцейського, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, або пред`явити електронне посвідчення водія.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (далі Положення), у чинній редакції, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 3 Положення (у редакції чинній станом на час отримання позивачем посвідчення водія ІНФОРМАЦІЯ_1 ) транспортні засоби, керування якими здійснюється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення, поділяються на категорії: А - мотоцикли, моторолери, мотонарти й інші мототранспортні засоби; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів) і кількість сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми; С - автомобілі, які призначені для перевезення вантажів і дозволена максимальна маса яких перевищує 3500кг (7700 фунтів); D - автомобілі, які призначені для перевезення пасажирів і мають більше восьми сидячих місць, крім сидіння водія; Е - состави транспортних засобів з тягачем, що відносяться до категорії В, С або D, яким водій має право керувати, але які самі не входять в одну із цих категорій або в ці категорії; трамваї; тролейбуси; мотоколяски.

Отже, позивач, відповідно до посвідчення водія, виданого 15 червня 2007 року Першим МРВ ДАІ м. Хмельницький ВДАІ УМВС України, має право керування транспортними засобами, зокрема, категорії А - мотоцикли, моторолери, мотонарти й інші мототранспортні засоби.

20 травня 2009 року постановою Кабінету Міністрів України № 511 внесено зміни до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, зокрема, щодо категорій транспортних засобів. Так, відповідно до цих змін транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Згідно з пунктом 27 Положення, посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України № 586-VI від 24 вересня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому, в новому посвідченні водія зазначаються категорії, зокрема: А, А1, що відповідає категорії А.

Таким чином, на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 позивач мав право керування транспортним засобом марки HONDA DIO AF27 6, оскільки він у 2007 році отримав посвідчення водія з правом керування, у тому числі транспортними засобами категорії А, яка на момент видачі вказаного посвідчення надавала право керувати мотоциклами, моторолерами, мотонартами й іншими мототранспортними засобами, а згідно пункту 27 Положення посвідчення водія, видані до набрання чинності Законом України № 586-VI від 24 вересня 2008 року з категоріями А відповідають категоріям А, А1 та можуть підлягати обміну.

Отже, імперативного обов`язку здійснити обмін посвідчення водія вказаним пунктом Положення не встановлено.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про те, що в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст. 139 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 126, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19, 20, 77, 139, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4741372 від 07.09.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; відповідач: Головне управління національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: 29017, м. Хмельницький вул. Зарічанська, 7, електронна пошта:

Повний текст рішення складено 17 серпня 2022 року.

Суддя: