Справа № 420/14697/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ПРО-МАКС до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови

встановив:

I. Зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРО-МАКС", ( далі позивач, ТОВ "ПРО-МАКС") звернулось до суду з позовом до Одеської митниці ( далі відповідач, Митниця), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2022/200246/2 від 5 жовтня 2022 року.

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2022/000888 від 5 жовтня 2022 року.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних вимог позивач вказує, що з метою митного оформлення товару «дверна фурнітура (замки, циліндри та супутні товари) торгівельної марки Кале, виробництва Туреччини.», отриманого на умовах на умовах поставки - FCA Tekirdag згідно умов зовнішньоекономічного контракту № 151121 від 15.11.2021 року, укладеного ТОВ «ПРО-МАКС» із Компанією "KALE КИЛТ VE KALIP SAN. A.S.", 05 жовтня 2022 року декларантом подано до митного оформлення митну декларацію № UA 500500/2022/035621 та документи, що підтверджують митну вартість товарів, а також 05 жовтня 2022 року на вимогу митного органу, декларант направив до Одеської митниці лист № 05/10/2022-1 з поясненнями та додаткові документи. Проте, 05.10.2022 року Одеською митницею прийнято оскаржувану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2022/000888 та за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2022/200246/2, у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Проаналізувавши в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару підстави для його винесення, позивач вважає, що згідно наданих до митного оформлення документів, ціна товару, що був предметом поставки, вже включає в себе вартість упаковки (пакування) та маркування, а тому за правилами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України ці складові не підлягають додаванню декларантом з метою визначення митної вартості товару та вони ще можуть вплинути на правильність визначення ним митної вартості. Щодо доводів відповідача стосовно невідповідності у специфікації постачання № 39 від 22.09.2022 р. товару, зазначеного під позицією 10 товару вказаному в інвойсі та у митній декларації, а також стосовно відсутності посилення на контракт ВІД 15.11.2021 року №151121 у наданій копії митної декларації країни відправлення № 22590400ЕХ00030996 від 30.09.2022, то за позицією позивача вказане твердження не відповідає дійсності та спростовується наданими до митному органу саме даними документами, а тому є незрозумілим підстави таких розбіжностей. Щодо відсутності підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до 4.2 ст. 53 МКУ, то позивач вказує, що з метою підтвердження витрат на транспортування та відповідно до частини другої статті 53 Кодексу декларантом подано всі запропоновані переліком документи та додаткові, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Таким чином, зазначені митним органом обставини, не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах, декларанта є розбіжності які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Будь-яких належним та допустимих доказів на підтвердження наявності в наданих до митного оформлення документах ознак підробки відповідачем не надано. Також позивач вказує, що митним органом здійснено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено є більшим. В той же час, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі №805/2713/16-а. Враховуючи вищевикладене, вважає, що рішення про коригування митної вартості № UA500500/2022/200246/2 від 5 жовтня 2022 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної фіскальної служби № № UA500500/2022/000888 від 5 жовтня 2022 року підлягають скасуванню.

09.11.2022 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи на, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) № UA500500/2022/035621 від 05.10.2022. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/035621 від 05.10.2022 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-V під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/035621 від 05.10.2022 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200246/2 від 05.10.2022. Провівши консультацію з митним брокером та опрацювавши інформацію, викладену у листі № 05/10/2022-1 від 05.10.2022 стосовно митної декларації UA 500500/2022/035621, щодо направлення додаткових документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості, митний орган дійшов висновку, що розбіжності усунені не були, не подані всі витребувані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, тому повідомляємо, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за вказаною МД буде скориговано відповідно до п.1 ст.55 Митного кодексу України. Оскільки декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: для товару №1- 4.52 дол. США/кг ( МД № иА500500/2022/018608 від 27.06.2022), ніж заявлено декларантом 3,94 дол. США/кг. У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА 500500/2022/200246/2 від 05.10.2022, в якому наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 500500/2022/000888 від 05.10.2022 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № UА 500500/2022/035756 від 06.10.2022 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 74 295, 65 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

15.11.2022 року позивачем надана відповідь на відзив на позов, в якій вказує, що Одеська митниця у своєму відзиві додатково перелічила уже наведені у оскаржуваному рішенні Одеської митниці про коригування митної вартості товару підстави їх винесення, які на думку позивача не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Виявлені митним органом у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжності є формальними та несуттєвими, такі жодним чином не вливають на числові значення складових митної вартості товарів.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Цією ухвалою зобов`язано Одеську митницю разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, у тому числі, але не виключно, МД на підставі яких скорегована митна вартість товарів та документів, доданих декларантом до митної декларації.

Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. ( ст. 258 КАС України).

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. ( частина 6 ст. 120 КАС України).

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове рішення складено та підписано у перший після її закінчення робочий день.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

15.11.2021 р. між продавцем Компанією "KALE КИЛТ VE KALIP SAN. A.S.", ( Турція) та покупцем - ТОВ «ПРО-МАКС» укладено контракт № 151121, а також підписана додаткова угода від 20.09.2022 року до цього відповідно до якого продавець взяв на себе зобов`язання поставили у власність покупця ТОВ «ПРО-МАКС» товар, а саме дверну фурнітуру (замки, циліндри та супутні товари) торгівельної марки Кале, виробництва Туреччини. Пунктом 1.1. контракту передбачено, що кількість, якість, строки та умови поставки, вартість одиниці товару та партії товару зазначаються у інвойсах, що складають невід`ємну частину договору. Відповідно до п. 6.1. Контракту умови поставки узгоджуються в Специфікації на кожну партію товару. ( а.с. 10-17)

Згідно специфікації поставки № 39 від 22.09.2022 року поставка товару продавцем покупцеві повинна здійснюватися на умовах поставки - FCA Tekirdag ( а.с. 19).

05.10.2022 р. для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом, декларантом ТОВ "ПРО-МАКС" - ПП «СВК КОМПАНІ» подано до митного оформлення митну декларацію № UA500500/2022/035621, відповідно до якої митна вартість товару, визначена позивачем за ціною контракту.

На підтвердження заявленої митної вартості товару разом з вказаною митною декларацією були подані наступні документи:

- зовнішньоекономічний Контракт № 151121 від 15.11.2021 р.;

- додаткову угоду № 1 від 20.07.2022 року до Контракту № 151121 від 15.11.2021 р.;

- додаткову угоду № 3 від 20.09.2022 року до Контракту № 151121 від 15.11.2021 р.;

- специфікацію постачання № 39 від 22.09.2022 року до Контракту № 151121 від 15.11.2021 р.;

- інвойс № ІК0285 від 29.09.2022 року;

- довідка про транспортні витрати до кордону України № 0310 від 03.10.2022 р.;

- рахунок - фактура на міжнародне перевезення № СФ - 0000631 від 03.10.2022 р.;

- договір транспортного експедирування № ДГ - 000043 від 25.07.2022 року

- CMR № б/н від 30.09.2022 року,

- сертифікат про походження товару NO V 0805745 від 27.07.2022 року;

- копія митної декларації країни відправлення № 22590400ЕХ00030996 від 30.09.2022;

- лист відправника (Price list) Б/Н від 28.07.2022 року;

- договір доручення № 29 від 28.07.2022 року.

05 жовтня 2022 року на вимогу митного органу, декларант направив до Одеської митниці лист № 05/10/2022-1 від 05.10.2022 року з поясненнями та додаткові документи, у тому числі: митна декларація країни відправлення товару від 30.09.2022 року № 22590400EX00030996 з QR - кодом для зчитування інформації та підтвердження вартості по інвойсу; договір транспортного експедирування №ДГ - 000043 від 25.07.2022 року, МД № UA 500490/2022/000791 від 26.01.2022 року на оформлення товару, за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, виписка з банківського рахунку б/н від 13.07.2022 року про сплату за товар по Контракту № 15121 від 15.11.2021 року, прайс - лист б/н від 22.09.2022 року, договір - замовлення Xs200922 від 20 вересня 2022 року, витяг з каталогу з описом продукції.

05.10.2022 р. Одеською митницею згідно вимог частини 6 пункту 2 статі 54 Митного кодексу України відмовлено у митному оформленні, про що видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2022/000888 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2022/200246/2, яким скориговано митну вартість товарів та визначено за резервним методом.

Загальна різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 74 295, 65 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 52 МК України, декларантом задекларовано зазначену партію товару, а відповідачем випущено товар у вільний обіг за МД № UA 500500/2022/035756 від 06.10.2022.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI, у редакції на час виникнення спірних правовідносин ( надалі - МК України) визначає, зокрема

- митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. ( стаття 49 МК України);

- декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. ( частина друга статті 52 МК України)

- у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. ( стаття 53 МК України)

- перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведено у частині другій статті 53 МК України.

- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (згідно з переліком). ( частина третя статті 53 МК України);

- забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. ( частина п`ята - шоста статті 53 МК України);

- митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості ( пункти 1 та 2 частини п`ятої статті 54 МК України);

- митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.( частина шоста статті 54 МК України)

- визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. ( частини перша-четверта статті 57 МК України)

- у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. ( частини 5-6 статті 57 МК України).

- метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. ( частина друга статті 58 МК України)

- митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. ( частини четверта - п`ята статті 58 МК України).

VI. Оцінка суду

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту пункту 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2022/200246/2 від 5 жовтня 2022 року, то підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості товару є висновок митниці про те, що у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товарів були опрацьовані подані декларантом документи, які підтверджують митну вартість товарів, і встановлено, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.

Надаючи оцінку вищенаведеному доводу Митниці, покладеному в основу прийняття вказаного рішення про коригування митної вартості товарів суд зазначає наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 09.07.2020 року у справі №815/4180/17 вказав, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом). При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Щодо доводу Митгниці про те, що відповідно до п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) пункту 7 зовнішньоекономічного контракту від 15.11.2021 № 151121 у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то суд вказує про таке.

За положеннями підпункту «в» пункту 1 частини 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

При цьому, суд звертає увагу, що вказана норма містить умови, при яких, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, не додається до складових митної вартості, а саме якщо вони включалися до ціни.

Як вбачається з умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.01.2021 року №151121, то у ціну товару входить вартість упаковки та маркування товару. При цьому, згідно специфікації поставки № 39 від 22.09.2022 року поставка товару продавцем покупцеві повинна здійснюватися на умовах поставки - FCA Tekirdag.

Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2010 року, що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі - продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, умова FCA (…named place) англ. Free Carrier, або Франко перевізник (… назва місця) означає, що товар доставляється основному перевізнику замовника до зазначеного в договорі терміналу відправлення, експортні мита сплачує продавець.

Розділом А.9 умови поставки «CFR» Офіційних правил тлумачення торговельних термінів « Інкотермс» передбачено, що продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару.

Отже, за умовами FCA митна вартість товару (дійсна вартість) складається лише із вартості самого товару, тобто суми, яку заявляє продавець в інвойсі, інші витрати на навантаження а також митне оформлення в країні експорту бере на себе продавець, ці витрати не входять до митної вартості товару. Вартість таких потенційних витрат закладається продавцем заздалегідь при формуванні ціни на товар та не може бути відокремлена.

З огляду на вказане, контрактна ціна імпортованого позивачем товару вже включає в себе вартість упаковки та маркування.

А відтак, за приписами ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України ці складові не підлягають додаванню декларантом з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення ним митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду по справі №815/6794/17 від 22.01.2019 р.

Вказане спростовує довід Митниці щодо неможливість перевірити правильність визначення митної вартості товару через відсутність даних такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки.

Щодо позиції Митниці про не відповідність товару під позицією 10, вказаному у специфікації постачання № 39 від 22.09.2022 у порівняні з товаром, вказаному в інвойсі від 29.09.2022 № ІК0285 та в митній декларації, то вказане спростовується наявними у справі специфікацією постачання № 39 від 22.09.2022 року, згідно якої за позицією 10 вказано товар «MORTISE LOCK, 442, CP у кількості 130 за ціною 3,17 дол. США на суму 412,10 дол.США». При цьому, інвойс № IK0285 від 29.09.2022 та митна декларація містять аналогічні дані товару «MORTISE LOCK, 442, CP у кількості 130 шт. за ціною 3,17 дол. США на суму 412,10 дол.США.

Щодо тверджень Митниці про те, що у наданій копії митної декларації країни відправлення від 30.09.2022 № 22590400ЕХ00030996 відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір від 15.11.2021 №151121, що унеможливлює ідентифікацію експортної операції з конкретною поставкою, а зазначені у ній документи до митного оформлення не надавались, що може свідчити про можливу наявність інших комерційних документів не поданих декларантом до митного оформлення товарів та підтвердження митної вартості товарів.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (п.3 ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Копія митної декларації країни відправлення від №22590400ЕХ00030996 від 30.09.2022 містить посилання інвойс від 29.09.2022 року № IK0285, який є документом, шо підтверджує митну вартість товарів.

Щодо позиції Митниці про те, що до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати та рахунок-фактуру на транспортно-експедиційні послуги, в яких відсутні умови поставки товару та розрахунки затрат на перевезення за одиницю виміру товару за 1 кілометр маршруту, то суд враховує наступне.

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

За правилами Інкотермс-2020 поставка на умовах FCA означає, що відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно.

При цьому всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві.

На підтвердження транспортних витрат декларантом подано до митниці договір №ДГ- 000043 від 25.07.2022 року транспортного експедирування, рахунок - фактура №СФ-0000631 від 3 жовтня 2022 року, довідку про транспортні витрати від 03.10.2022 р. за № 0310, договір - замовлення №200922 від 20 вересня 2022 року.

Суд враховує, що Митний кодекс України не визначає виду доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому надана декларантом довідка про транспортні витрати від 03.10.2022 р. за № 0310, в якій вказано, що витрати на транспортування (транспортно - експедиторські послуги) з перевезення вантажу для ТОВ «ПРО - МАКС» за маршрутом: м. Текірдаг (Турречина) - державний кордон України (м/п Ісакча Орлівка - м. Теплодар (Україна) згідно CMR б/н від 30.09.2022 р. складають 160 000,00 грн. є належним доказом на підтвердження витрат на транспортування товару. (а.с. 22)

Щодо правомірності застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту графи 33 цього рішення, то " … у митного органу є інформація про рівень ціни на вже оформлені в митниці подібні (аналогічні) товари по відношенню до оформлюваних за даною МД, виготовлені одним і тим же виробником, тому митна вартість оцінюваних товарів буде визначена за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини першої- п`ятої статті 60 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме: для товару № 1- 4.52 дол. США/кг ( МД № UА500500/2022/018608 від 27.06.2022), ніж заявлено декларантом 3,94 дол. США/кг.»

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 №598).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19 червня 2018 в справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31 січня 2018 в справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02 березня 2018 по справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Між тим, як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дата та номер вказаної вище митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Отже, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі митної декларації є протиправним.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду справи судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність обґрунтованих підстав вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість імпортованих товарів, та, як наслідок, судом не встановлено порушення вимог статті 52 МК України в частині правильності визначення митної вартості товару, що є підставою для визнання рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UА500500/2022/200246/2 від 5 жовтня 2022 року таким, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2022/000888 від 5 жовтня 2022 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 9, 10 статті 264 Митного кодексу України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.

Судом встановлено, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2022/000888 від 5 жовтня 2022 року вмотивована прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості № UА500500/2022/200246/2 від 5 жовтня 2022 року, неправомірність якого знайшла підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

VII. Висновок суду

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат в частині судового збору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 4962,00 грн., що підтверджується платіжними документами № 118, 119 від 13.10.2022 р.

З огляду на викладене та враховуючи, що судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4 962,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ПРО-МАКС (місцезнаходження: Миколаївська дорога 231, м. Одеса, 65102, ) до Одеської митниці (місцезнаходження: вул. Гайдара 21А, м.Одеса, 65078, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2022/200246/2 від 5 жовтня 2022 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2022/000888 від 5 жовтня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок №21А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПРО-МАКС (місцезнаходження: Миколаївська дорога 231, м. Одеса, 65102, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 962,00 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна