Справа № 208/5052/22
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/5052/22
№ провадження 2-а/208/95/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого, судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Департаменту Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що поліцейським взводу № 1 роти №4 батальйону №1 УПП у Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Фарофоновою Т. В. відносно нього 07.10.2022 р. складена постанова серія БАБ № 529775, відповідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 540 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 07.10.2022 р. об 10.16 год. в м. Дніпро Чечелівський район перехрестя вул. С.Бендери по проспекту Пушкіна водій здійснив заїзд та рух по розділювальній смузі, позначеною дорожньою розміткою 1.1, яким порушив вимоги п. 11.10 ПДР.

На думку позивача постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною.

Тому просить суд скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти №4 батальйону №1 Фарофонової Т. В. серія БАБ № 529775 від 07.10.2022 року про накладення адміністративного стягнення відносно нього по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на його користь суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

У судове засідання позивач не з`явився надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Департаменту Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до ст. ст. 268, 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України Про Національну поліцію , Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом встановлено, поліцейським взводу № 1 роти №4 батальйону №1 Фарофоновою Т. В. відносно позивача 07.10.2022 р. складена постанова серія БАБ № 529775, відповідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 540 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 07.10.2022 р. об 10.16 год. в м. Дніпро Чечелівський район перехрестя вул. С.Бендери по проспекту Пушкіна водій здійснив заїзд та рух по розділювальній смузі, позначеною дорожньою розміткою 1.1, яким порушив вимоги п. 11.10 ПДР.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2022 року позивач рухався по місту Дніпро, та був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 взводу № 1 роти №4 батальйону №1. Позивачу було повідомлено, що ОСОБА_2 буде проводити розгляд справи згідно нього за порушення правил дорожнього руху України, а саме пункту 8.5.1 та пункту 11.9 ДПР, з порушення цих правил, а саме рух по розділювальній смузі та заїзд на неї на перехресті Шмідта та Пушкіна.

Поліцейський заначила, що згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право ознайомитись з матеріалами справи запросивши відео за адресою АДРЕСА_1 .

На прохання позивача щодо ознайомлення з доказами, поліцейський зазначила, що він порушив правила дорожнього руху, а саме п.8.5.1 ПДР України, що не відповідає так, як відповідно до п.8.5.1 Правил дорожнього руху України «Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил».

Але в постанові, яка оскаржується позивачем, зазначено порушення п.11.10 ПДР України «Забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу».

При перегляді відеозапису з СD-диску вбачається, що зображений автомобіль, але не відомо яка саме на зазначеному відео була зображена ділянка руху цього автомобіля, та хто керував цим автомобілем.

З наданого відеозапису не вбачається дорожньої розмітки, яка була б нанесена на проїзджу частину, або по верх бордюри у вигляді ліній, стрілок, написів.

Крім того судом встановлено, що при складанні адміністративної постанови, службова особа поліцейський зазначила порушення позивачем п. 8.5.1 та п. 11.9 ПДР України, однак при складанні постанови про адміністративне правопорушення зазначила п. 11.10 ПДР України «На дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання».

При розгляд адміністративної справи за порушення п. 11.10 ПДР України, позивач був позбавлений права на захист від пред`явлення йому звинувачень щодо порушення ПДР України, оскільки поліцейська зазначала порушення п.11.9 ПДР, про що свідчить відеозапис.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 11.9 ПДР забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Так, зазначеною нормою передбачено заборона виїзду на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З дослідженого судом відеозапису, який надав позивач вбачається процес спілкування відповідача з позивачем, процедура оформлення справи про адміністративне правопорушення.

Однак, з даного відеозапису належним чином не вбачається місце вчинення правопорушення, та факту вчинення правопорушення.

У той же час у ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Решта доводів та заперечень сторін по суті позовних вимог не спростовуються. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому задовольняє їх.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.6, 9, 12, 139, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти №4 батальйону №1 УПП у Дніпропетровській області ДПП капрала поліції Фарофонової Т. В. серія БАБ № 529775 від 07.10.2022 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 496( чотириста дев`яності шість) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.