Справа № 240/9494/22
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Житомир

справа № 240/9494/22

категорія 109000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом Керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

Керівник Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області звернувся до суду в інтересах держави з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області щодо визнання пам"ятки архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році та знаходиться у с.П"ятка Житомирського району Житомирської області, безхазяйним майном, та набуття права власності на безхазяйне майно;

- зобов`язати Чуднівську міську раду Житомирського району Житомирської області вчинити дії, спрямовані на визнання пам"ятки архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 року та знаходиться у с.П"ятка Житомирського району Житомирської області, безхазяйним майном, та набуття права власності на безхазяйне майно - пам"ятки архітектури місцевого значення, Церкви Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 року та знаходиться у с.П"ятка Житомирського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на території с.П`ятка Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області знаходиться пам`ятка архітектури - Церква Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році. Згідно з розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 04.03.1996 №151 «Про взяття на облік і охорону пам`яток архітектури місцевого значення» взята на облік і охорону, як пам`ятка архітектури місцевого значення.

Проте, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: с.Пятка, вул.40-річчя Перемоги, 18, на земельній ділянці комунальної власності Чуднівської міської ради за Чуднівською міською радою, як і відсутні відомості про взяття на облік згаданого об`єкту нерухомого майна, як безхазяйного.

Невзяття на облік нерухомого майна пам`ятки архітектури місцевого значення - Церкви Святого Воскресіння Христового, як безхазяйного, відсутність жодних відомостей про власника цього майна, а також невжиття органом місцевого самоврядування заходів щодо визнання права власності на згаданий об`єкт за територіальною громадою призводить до того, що вказана пам`ятка архітектури може протиправно використовуватися фізичними чи юридичними особами, а також з наведених підстав на ній неможливо проводити будь-які ремонтні, реставраційні чи інші роботи, пов`язані із збереженням та схоронністю об`єкта культурної спадщини.

Прокурор вказує, що всупереч вимогам законодавства, відповідачем не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на визнання об`єкту нерухомого майна - пам`ятки архітектури місцевого значення - Церкви Святого Воскресіння Христового, безхазяйним майном, а також набуття права власності на це майно, чим допущено протиправну бездіяльність. Зокрема, відповідачем: не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про взяття на облік вказаної пам`ятки архітектури, як безхазяйної нерухомої речі; не опубліковано у друкованих засобах масової інформації оголошення про взяття на облік пам`ятки архітектури, як безхазяйного нерухомого майна; після спливу одного року з дня взяття на облік пам`ятки архітектури не подано до суду заяву про її передання у комунальну власність; не подано до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, заяву про державну реєстрацію, на підставі судового рішення, права власності на пам`ятку архітектури.

Прокурор зазначає, що орган, уповноважений державою звертатися до суду з позовом з цього питання, відсутній, та у даному випадку порушення допущено саме відповідачем, що є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а тому прокурор звертається до суду самостійно.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу, відповідачу та третій особі засобами електронного зв"язку (електронною поштою), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем та третьою особою.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№30149/22), в якому просив суд відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування правової позиції вказує, що у згідно з паспортом на пам`ятник архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового в с.П`ятка та акту технічного стану пам`ятки, охоронного договору на пам"ятку культурної спадщини від 31.07.2003, користувачем пам`ятки архітектури була релігійна громада. З вказаного можна зробити висновок, що з моменту побудови в 1881 році пам`ятки архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового в с.Пятка використовувалась відповідною релігійною громадою (церквою).

Зазначає, що листом від 31.01.2022 за №04-19/125 Чуднівська міська рада повідомляла, що пам`ятка архітектури - Церква Святого Воскресіння Христового в с.Пятка не перебуває на балансі міської ради, тобто не є у комунальній власності Чуднівської міської ради.

За переконанням відповідача, зважаючи на положення ст.335 Цивільного Кодексу України та враховуючи судову практику Верховного Суду власником пам`ятки архітектури є держава та її відповідний орган, а не Чуднівська міська рада, орган місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади.

20 липня 2022 року прокурор надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№33905/22), у якій додатково вказує, що згідно з розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації від 04.03.1996 №151 Церква Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році взята на облік і охорону, як нововиявлена пам"ятка архітектури місцевого значення.

Окрім того, вказаний об"єкт архітектури розташований на земельній ділянці комунальної власності Чуднівської міської ради, саме тому належним відповідачем у справі є Чуднівська міська рада Житомирського району Житомирської області.

Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що на території с.П`ятка Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області знаходиться пам`ятка архітектури - Церква Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році.

Відповідно до розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації «Про взяття на облік і охорону пам`яток архітектури місцевого значення» №151 від 04.03.1996, взято на облік і охорону, як пам`ятка архітектури місцевого значення, зокрема Церква Святого Воскресіння Христового (а.с. 34-37).

Відповідно до охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини від 31.07.2003 користувачем Церкви Святого Воскресіння Христового є релігійна громада Української Православної Церкви у с.Пятка (а.с.20-23).

Згідно з обліковою документацією приміщення Церкви Святого Воскресіння Христового загальною площею 226.3 кв.м. побудоване з дерева та використовується для богослужінь. Технічний стан є задовільним (а.с. 24-25).

Згідно з листом Чуднівської міської ради від 02.12.2021 за №04-19/2038 заходи щодо визнання права власності на даний об`єкт нерухомості Чуднівською міською радою не вживались. Церква Святого Воскресіння Христового знаходиться за адресою: с.Пятка, вул.40-річчя Перемоги, 18, на земельній ділянці комунальної власності Чуднівської міської ради.

Указаний об`єкт культурної спадщини не внесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (а.с.18-19).

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за №44 від 27.01.2022, станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський (Чуднівський) район с.П"ятка, вул.40 річчя Перемоги, буд.18 не зареєстроване, технічна документація на об`єкт нерухомості не виготовлялась (а.с. 41).

Враховуючи, що відсутній державний орган, який здійснює контроль за діяльністю відповідача у спірних правовідносинах, а міська рада як відповідач не вчиняє дій, спрямованих на визнання церкви безхазяйним майном, що суперечить інтересам держави та державним і громадським інтересам стосовно охорони пам`яток архітектури місцевого значення, прокурор звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до приписів статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 146 Конституції України передбачено, що питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Матеріали справи свідчать, що розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації «Про взяття на облік і охорону пам`яток архітектури місцевого значення» від 04.03.1996 №151 взято на облік і охорону, як пам`ятка архітектури місцевого значення, зокрема, Церква Святого Воскресіння Христового.

Приписами ст.1, ч.1,4-5 ст.3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06. 2000 №1805-III (далі - Закон №1805-III) визначено, що пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі органи охорони культурної спадщини) належать центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади АР Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Орган виконавчої влади АР Крим, обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним органам виконавчої влади та центральним органам виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини в межах, передбачених законом.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених пп.5 п. "б" ч.1 ст. 31 і пп.10 п. "б" ст. 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.

Так, статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280) визначено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною п`ятою статті 16 Закону №280 передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із статтею 29 Закону №280 до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Відповідно до приписів статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Так, частиною другою цієї статті Закону передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

За змістом статті 60 Закону №280, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, на рухоме та нерухоме майно.

Підставою набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

З аналізу вищенаведених правових норм суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, визнане безхазяйним.

Згідно зі ст.335 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 329 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-VI від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952-VI), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За визначенням статті 2 Закону № 1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону №1952-VI речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч.14 ст.18 Закону №1952-VI взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процес державної реєстрації, окрім положень Закону №1952-IV, визначений також Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (надалі також - Порядок №1127). Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), в тому числі безхазяйного, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Так, частиною 3 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису. Для створення кваліфікованого електронного підпису використовуються виключно засоби кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Відповідно до частини 82 Порядку №1127 взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.

Зміст вищевикладених норм свідчить, що селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

При цьому, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Застосовуючи зміст пункту 3 частини першої статті 2 Закону №1952-IV до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що саме на відповідача покладається обов`язок проведення державної реєстрації набуття права власності на безхазяйне майно, а саме Церкву Святого Воскресіння Христового, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Пятка, вул.40-річчя Перемоги, 18.

При цьому, враховуючи системний аналіз вищевказаних норм права, суд дійшов висновку, що питання щодо звернення із заявою про взяття на облік безхазяйного майна, а саме Церкви Святого Воскресіння Христового, яка знаходиться за адресою: с.Пятка, вул.40-річчя Перемоги, 18 та опублікування у друкованих засобах масової інформації оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким у свою чергу є Чуднівська міська рада Житомирського району Житомирської області.

З огляду на вказане, доводи Чуднівської міської ради Житомирської області, щодо неналежного відповідача у справі, є безпідставними.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15.05.2019, справа №688/4324/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх взагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Аналогічна позиція також викладена Верховним Судом України у постанові від 13.06.2017 справа № П/800/490/15, додатково вказано, що значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що бездіяльність Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області щодо не визнання пам"ятки архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році та знаходиться за адресою: с.П"ятка Житомирського району Житомирської області, безхазяйним майном, та набуття права власності на безхазяйне майно до даного часу, є порушенням норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на орган прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку визначеному законом.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 3 - 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як зазначено у висновку Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі за № 587/430/16-ц прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Зважаючи на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, та враховуючи що відсутній орган до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, то суд вважає, що керівник Чуднівської окружної прокуратури довів підстави для захисту інтересів держави у суді, а тому наділений повноваженнями щодо звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного суду України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що передбачено ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного суду України.

Зважаючи на викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені наданими суду доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи положення до ч. 2 ст. 139 КАС України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області, який діє в інтересах держави (вул.Героїв Майдану, 122, Чуднів, Житомирська область,13200, ) до Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області (вул. Героїв Майдану, 104, Чуднів, Житомирська область,13200, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Чуднівської міської ради Житомирського району Житомирської області щодо визнання пам"ятки архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році, що знаходиться за адресою: с.П"ятка Житомирського району Житомирської області, безхазяйним майном, та набуття права власності на безхазяйне майно.

Зобов`язати Чуднівську міську раду Житомирського району Житомирської області вчинити дії, спрямовані на визнання пам"ятки архітектури - Церкви Святого Воскресіння Христового, яка побудована в 1881 році, що знаходиться за адресою: с.П"ятка Житомирського району Житомирської області, безхазяйним майном, та набуття права власності на безхазяйне майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 28 грудня 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко