Справа № 564/2425/22
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2425/22

Рядок статзвіту № 140

29 грудня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі учасників судового розгляду:

позивача не з`явився

представника позивача не з`явився

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2022 року у м.Рівне по вул.Григорія Сковороди 7, інспектором Управління патрульної поліції у Рівненській області, старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Наталією Миколаївною, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №6002431, відповідно до якої 09.10.2020 о 14:15 у м.Рівне, вул.Григорія Сковороди 7, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. Правил дорожнього руху України і у зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративне правопорушення у виді штраф у в сумі 510 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивовано тим, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, вказує, що керував транспортним засобом з пристебнутим ременем безпеки, до постанови не долучено доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Також вказує, що в порушення вимог ст.268 Кодексу України про адміністративне правопорушення з вини працівника поліції при розгляді справи 09.10.2022 за відсутності часу для пошуку позивач об`єктивно був позбавлений можливістю скористатись правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Вважає, що постанова є незаконною та винесена з порушенням адміністративно-процесуального законодавства. Просить скасувати про накладення адміністративного стягнення є безпідставно, винесена без будь-яких доказів, не містить посилань на докази, на підставі яких інспектор поліції дійшов висновку про наявність в діях позивача адміністративного правопорушення, а відтак постанова підлягає до скасування.

Просить скасувати винесену інспектором Управління патрульної поліції у Рівненській області, старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Наталією Миколаївною, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №6002431 від 09.10.2022 та закрити провадження у справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 28.11.2022 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Позивач в та його представник в судове засідання не з`явились, представником подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Головне управління національної поліції України в Рівненській області, не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, про дату і час судового засідання повідомлялось вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, без участі учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив таке.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ЕАР №6002431 вбачається, що 09.10.2022 о 14:15, у м.Рівне, вул.Григорія Сковороди 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.«в» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до вимог п.2.3.«в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення останнім правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Пункт 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 09.10.2022, остання не містить посилань на будь-які докази і у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, у тому числі будь-які відеозаписи.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог ПДР України, а відтак не доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, судом встановлено, що прийняттям спірної постанови відповідачем було порушено, гарантоване статтями 280, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення право позивача на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами, за захистом якого особа звернулася до адміністративного суду. А тому вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства та ставить під сумнів правомірність оспорюваної постанови, яка підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 496,20 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Скасувати винесену 09 жовтня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції у Рівненській області старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Наталією Миколаївною відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №6002431, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 496,20 грн, сплачений ним за подання позовної заяви згідно фіскального чека № від 13.12.2022, номер платежу .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 29 грудня 2022 року.

СуддяЛ. А. Грипіч