Справа № 580/5153/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року справа № 580/5153/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Смілянського Ю.М. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС-ТРЕЙДІНГ» до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

26.10.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Смілянського Ю.М. (04120, м.Київ, провул.Балтійський, 3, кв.193) від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС-ТРЕЙДІНГ» (18028, м.Черкаси, вул.14-го Грудня, буд.6/1; ) (далі позивач) до Черкаської митниці (18007, місто Черкаси, вул.О.Дашкевича, будинок 76; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 12.10.2022 про визначення митної вартості товарів №UA902000/2022/000034/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2022/000162 від 12.10.2022;

стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач у спірних рішеннях не вказав, які саме документи не подав позивач, в чому полягає неповнота відомостей про митну вартість, які розбіжності в числових значеннях виявлені. Орієнтовний обсяг судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в ций справі - 15000,00грн. Детальний розрахунок витрат та докази їх понесення стороною надасть у спосіб та строки, передбачені ст.ст.134, 139 Кодексу адіністративного судочинства України (далі КАС України).

31.10.2022 суд відкрив провадження у справі та вирішив її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. Вказану ухвалу відповідач та представник позивача отримали 01.11.2022, що підтверджується довідками про доставку електронних листів до їх електронних кабінетів.

10.11.2022 відповідач надав суду відзив з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Стверджує, що не допустив порушень вимог закону та прийняв спірні рішення з огляду на обгрунтованість сумнівів у подачі декларантом повних відомостей про митну вартість товарів. Під час митного декларування товару розбіжність полягала в числових значеннях вартості оцінюваних товарів у поданій митниці документах. Різниця між платежами, які заявлені декларантом та які повинні бути сплачені, у зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості від 12.10.2022 UА902000/2022/000034/2, становить - 246103,82грн. Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця повідомила декларанту про виявлені розбіжності в числових значеннях, а також наведений перелік документів та відомостей, які не були надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, що призвело до наявності підстав для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості.

14.11.2022 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив відхилити доводи відповідача та задовольнити повністю позовні вимоги. Стверджує, що на підтвердження відсутності впливу відносин взаємопов`язаності покупця та продавця на формування ціни позивач надав відповідачу комерційний інвойс від 19.06.2022 №SY від виробника товару SANMEN SUYE ELEKTRIC MOTOR CO.LTD. Китай на поставку товару компанії «TMS GROUP SP.ZO.O» Польща, в якому зазначено ціну на товар, що поставлений згідно зі спірним рішенням, та подібні товари. Для підтвердження оплати продавця за товар виробнику SANMEN SUYE ELEKTRIC MOTOR CO.LTD. позивач надав відповідне підтвердження від банку Millennium benk. Обов`язок доведення пов`язаності між продавцем та покупцем, який вплинув на митну вартість задекларованого товару, наявний у митного органу. Верховний суд у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а зазначив, що показники автоматизованої інформаційної систеи не є безумовним джерело інформації для визначення митної вартості товару, оскільки в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів. Додатково заявив про обсяг понесених судових витрат позивача на професійну правничу доапомогу в сумі 15000,00грн. Детальний розрахунок витрат та докази їх понесення надасть у спосіб та строки, передбачені ст.134, 139 КАС України.

Того ж дня від позивача суду надійшла заява про поновлення строку для подання доказів, в які просив поновити пропущений процесуальний строк на подання письмових доказів декларації митної вартості до митної декларації UA902020/2022/208177 та клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи №580/5153/22 вказаної вище митної декларації.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72-79, ч.3 ст.262 КАС України, зважаючи, що відповідь на відзив та клопотання від позивача надійшли до суду 14.11.2022, відсутні підстави вважати пропущеним строк для подання позивачем доказів. Тому всі подані сторонами документи долучені до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України на 17.10.2022 позивач зареєстрований як юридична особа та здійснює свою діяльність з 07.08.2019. Основний вид діяльності - «28.30 Виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства».

01 червня 2022 року позивач, як покупець, уклав з юридичною особою з юрисдикцією Республіки Польща «TMS GROUP SP.ZO.O.» (далі - продавець) контракт №TMS0106-22, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього контракту вироби, товар в кількості відповідно до специфікації (далі - Контракт).

Контракт вступає в силу з часу його підписання і діє до закінчення виконання зобов`язань сторонами. Відповідно до підп.2.4 Контракту загальна його сума становить 25800,00 Євро. Згідно з підп.2.5. Контракту за взаємною письмовою угодою сторін можлива зміна суми Контракту і загальної кількості товару, який постачається, що повинно бути відображено в доповнення до нього. Підпунктом 4.2 Контракту визначено, що покупець здійснює платіж в євро протягом 30 банківських днів після отримання товару. Відповідно до підп.4.4 Контракту покупець зобов`язаний оплатити всю суму Контракту до 30.12.2022.

Згідно з Доповненням №1 до Контракту кількість товару зазначено 80 шт, загальна вартість 25800,00євро.

30 вересня 2022 року до Контракту укладено Доповнення №2 про поставку товарів у кількості 140 шт на суму 47087,80євро.

На підставі Контракту та Доповнення №2 позивач придбав у продавця згідно з інвойсом VAT nr 455/2022 від 30.09.2022 товар виробника - SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO.LTD країни виробництва - Китай: двигуни електричні змінного струму, багатофазні, потужністю понад 7,5 кВт, але не більше 37кВт, в асортименті - 140 шт., у т.ч. АИР200М6 380/660V 22, 0kW/1000B3 (на ніжках), електричний 3-х фазний двигун, асинхронний - 10 шт, потужністю 22 кВт, 1000 обертів/хв напругою 380/660Вт; AИP180S4 380/660V 22, 0kW/1500B3(нa ніжках), електричний 3-х фазний двигун асинхронний - 50шт., потужністю 22 кВт, потужністю 22кВт 1500 обертів/хв, напругою 380/660Вт, АИР132М4 380/660V 11, 0kW/1500B3 (нa ніжках) електричний 3- хфазний двигун асинхронний - 80 шт., потужністю 11 кВт 1500 обертів/хв, напругою 380/660Вт. (далі - товар).

З метою митного оформлення товару позивач 11.10.2022 подав митну декларацію UA902020/2022/208177. У ній визначив нарахування митних платежів з розрахунку 0,00грн мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (код виду надходжень 020), та 340061,02грн податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (далі - ПДВ) (код виду надходжень 028). Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). До неї додав такі документи:

пакувальний лист від 30.09.2022 ТМ-20220928 до інв.УАТ nг 455/2022 від 30.09.2022;

рахунок-фактура (інвойс) від 30.09.2022 VAT nг 455/2022;

автотранспортна накладна від 04.10.2022 №00000002;

декларація про походження товару від 30.09.2022, фактура VAT nг 455/2022;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 05.10.2022 №314;

довідка про транспортні витрати від 04.10.2022 № 04/10/22-1;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару заявка від 29.09.2022 №1;

комерційний інвойс виробника товару від 19.06.2022 SУ-;

комерційна пропозиція від 30.09.2022 б/н;

зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2022 №ТМS0106-22;

Доповнення від 30.09.2022 №2 до контракту №ТМS0106-22;

договір про надання послуг митного брокера від 24.02.2022 №303;

договір про перевезення від 06.09.2022 №06/09/22;

договір про перевезення від 30.09.2022 №8107;

заява декларанта у вигляді внесення коду до митної деклараіції про те, що товари належать до товарів, що підлягають експортному контролю від 11.10.2022 №б/н;

технічна довідка від 29.09.2022 №2909-1;

митна декларація країни відправлення від 05.10.2022 MRN22PL445010E2626359.

11.10.2022 відповідач за результатами перевірки митної декларації від 11.10.2022 UA902020/2022/208177 та поданих до неї документів повідомив про відмову у митному оформленні (випуску) товарів вказавши, що надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів містять розбіжності, не містять всіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті):

відповідно умов договору від 01.06.2022 №ТМS0106-22 загальна сума контракту 25800євро. Відповідно до відомостей розділу 3 договору оплата здійснюються у розмірі 25800євро протягом 30 банківських днів після отримання вантажу. Митниця встановила, що на виконання зазначеного контракту вже було ввезено партію товару вартістю 25800євро в червні 2022 року. Відповідні банківські платіжні документи для підтвердження оплати згідно з контрактом їй не надано;

декларант визначив і заявив митниці митну вартість за ціною угоди на підставі зовнішньо-економічного договору від 01.06.2022 №ТМS0106-22, додатку від 30.09.2022 №2 до контракту та інвойса від 30.09.2022 №VАТ nг 455/2022, в яких відомості договору від 01.06.2022 №ТМS0106-22 не узгоджуються з відомостями у додатках та інвойсі щодо вартості товару, що також не дає можливості ідентифікувати, щодо якого зовнішньоекономічного договору здійснюється купівля-продаж партії оцінюваного товару;

митниця встановила продаж на експорт в Україну подібних товарів з вищим рівнем митної вартості порівняно з заявленим митниці рівнем митної вартості оцінюваних товарів.

У зв`язку з вищевикладеним на підставі п.п.3,4 ст.53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

розрахунок ціни (калькуляцію).

На підставі ч.6 ст.53 МК України декларанту запропоновано за власним бажанням надати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, у тому числі на усунення обставин, визначених ч.3 ст.53 та ч.2 ст.58 МК України.

11.10.2022 позивач додатково надав відповідачу такі документи:

фактуру продавця від 15.06.2022 № VAT nr 257/2022 на товар, що поданий до митного оформлення;

платіжне доручення від 27.06.2022 №265JBKLM6 на оплату 25800євро до Контракту №TMS0106-22;

комерційний інвойс від 19.06.2022 №SY-202206902 виробника товару SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR СО.LTD. на поставку товару компанії «TMS GROUP SP.ZO.O.»;

оборотно-сальдові відомості позивача за червень 2022 року;

підтвердження оплати продавця за товар виробнику SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO.LTD. від Millennium bank.

За результатом опрацювання вказаних документів відповідач посилаючись на виконання п.3 ч.6 ст.54 МК України відмовив декларанту у митному оформленні (випуску) товарів та прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 12.10.2022 №UA902020/2022/000162 (далі - картка відмови) з таких причин: під час декларування митної вартості декларант заявив неповні відомості про митну вартість товару №1, чим порушив вимоги ч.2 ст.52, ч.21 ст.58, ч.1 ст.53, ст.368 МК України; у наданих декларантом документах відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; обраний декларантом метод не відповідає умовам, зазначеним у ст.58 глави 9 МК України, то ж застосування методу визначення митної вартості за ціною угоди неможливо.

12 жовтня 2022 року відповідач прийняв рішення про визначення митної вартості товарів №902000/2022/000034/2 (далі - спірне рішення), яким визначив митну вартість товару за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів, використовуючи наявну у митниці інформацію - МД від 05.08.2022 №UA 110060/2022/807.

Спірним рішенням відповідач донарахував 246103,82грн ПДВ з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (код виду надходжень 028).

У зв`язку зі зміною митної вартості позивач подав митну декларацію від 12.10.2022 року UA902020/2022/208229 шляхом надання гарантій на підставі ч.7 ст.55 та розділу Х МК України. Для підтвердження митної вартості товарів замовив незалежну оцінку.

Відповідно до Звіту №078 про незалежну оцінку товару електродвигунів асинхронних зміненого струму 3-фазних, яку проведеного експертами ТОВ «ЮК «Правозахист України», станом на 13.10.2022 ринкова вартість об`єкта оцінки з високою ступіню відповідності поточної кон`юнктури ринку та з ПДВ 0% склала:

1) електродвигуни асинхронні змінного струму 3 фази АИР200М6 380/660V 22,0kW/1000B3 в кількості 10шт. складає 613,38євро за штуку, загальна вартість 6133,80євро;

2) електродвигуни асинхронні змінного стуму 3 фази AИP180S4 380/660V 22,0kW/1500B3 в кількості 50шт. складає 470,52 євро за штуку, загальна вартість 23526,00євро;

3) електродвигуни асинхронні змінного стуму 3 фази АИР132М4 380/660V ll,0kW/1500B3 в кількості 80шт. складає 217,85євро за штуку, загальна вартість 17428,00євро, а всього загальна вартість 47087,80євро.

Висновок незалежної оцінки (Звіт 078) підтвердив вартість товару, що відповідає заявленій позивачем митній вартості.

Не погоджуючись зі вказаними вище рішеннями відповідача позивач звернувся з цим позовом у суд.

Оцінюючи спірні правовідносини суд врахував вимогу ст.19 Конституції України, відповідно до якої орган державної влади, його службова або посадова особа зобов`язана діяти в межах, спосіб та порядку, що визначені законом.

Частиною 8 ст.264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (далі - МК України, в редакції на час виникненя спірних правовідносин) визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за № 1360/21672 (далі - Порядок).

Орган доходів і зборів згідно з ч.9 ст.264 МК України не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.10 вказаної статті МК України відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Відповідно до ч.11 ст.264 МК України митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Якщо вони, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У ч.3 ст.54 МК України вказано, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Порядок коригування митної вартості товарів визначений у ст.55 МК України.

Зокрема, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому разі митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надане забезпечення сплати митних платежів повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Норми підп.2.2 розділу ІІ Порядку приписують, що після прийняття МД для митного оформлення у разі подання МД на паперовому носії необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, визначається посадовою особою ПМО під час виконання митних формальностей, встановлених підпунктами 4.5.5 - 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV цього Порядку.

Інформація про необхідність подання документів, зазначених в графі 44 МД, вноситься посадовою особою, що здійснює відповідну митну формальність, до розділу IV інформаційного аркуша, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку (далі - Інформаційний аркуш), із зазначенням коду документа, посади, прізвища, ініціалів, дати та часу встановлення вимоги, та засвідчується особистим підписом посадової особи.

Інформація про ознайомлення з вимогою надання документів вноситься Декларантом до розділу IV Інформаційного аркуша.

Декларант після отримання повідомлення про вимогу надання оригіналів документів або засвідчених в установленому порядку їх копій надає документи безпосередньо до підрозділу митних компетенцій іншої митниці або до митного органу, якому подано МД та пред`явлено товари, транспортні засоби комерційного призначення.

Зазначеного обов`язку позивач дотримався.

Відповідно до п.8.1 розділу VIІI Порядку у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У ній згідно з п.8.2 Порядку зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Для оцінки доводів сторін щодо визначеної митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, суд урахував, що методи її визначення вказані у ст.57 МК України:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У спірних обставинах позивач застосував основний метод. Відповідач не погодився, вважаючи, що мав бути застосований другорядний.

Згідно з ч.4 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.5 ст.57 МК України У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Згідно зі ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.54 МК України здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.4. ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Спірні обставини стосуються товару електричних двигунів змінного струму, придбаного позивачем згідно з контрактом від 01.06.2022 №TMS0106-22, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець (позивач) прийняти та оплатити на умовах цього контракту вироби, товар в кількості відповідно до специфікації. Контракт набрав чинності з дати його підписання і діє до закінчення виконання зобов`язань сторонами. Згідно з Доповненням №1 до Контракту кількість товару зазначено 80шт, загальна вартість 25800,00євро. Доповненням №2 до Контракту, що було подане відповідачу для підтвердження задекларованої митної вартості та під час консультацій, підтверджується задекларована митна вартість за основним методом - договірною ціною та підтверджує збільшення кількості та ціни товарів, з огляду на що не обгрунтовані посилання відповідача на те, що партія товару на повне виконання Контракту вже була імпортована.

Згідно з підп.2.5 Контракту за взаємною письмовою угодою сторін можлива зміна суми Контракту і загальної кількісті товару, що постачається, що повинно бути відображено в доповненнях до даного Контракту. Підпунктом 4.2 Контракту передбачено, що покупець здійснює платежі в євро протягом 30 банківських днів після отримання товару. Покупець зобов`язаний оплатити всю суму Контракту до 30.12.2022 (підп.4.4 Контракту).

Суд установив, що продаж (поставка) товару за Контрактом відбулася двічі, двома партіями за замовленнями позивача. За першою поставкою товару на підставі Контракту та Доповнення №1 до нього покупець поставив продавцю (позивачу) товар на суму 25800,00євро та здійснив митне оформлення товару у відповідача за митною декларацією від 21.06.2022 року UA902020/2022/204770. Митна вартість товару, який аналогічний товару, що оформляв позивач визначена за першим методом за ціною Контракту.

Зазначену партію товару позивач оплатив, що підтверджується платіжним дорученням від 27.06.2022 №265JBKLM6 та оборотно-сальдові відомості з рахунку за червень 2022 року.

30 вересня 2022 року до Контракту укладено Доповнення №2 про поставку товарів у кількості 140 шт на суму 47087,80євро.

На підставі Контракту та Доповнення №2 від 30.09.2022 позивач придбав у продавця згідно з інвойсом VAT nr 455/2022 від 30.09.2022 двигуни електричні змінного струму, багатофазні, потужністю понад 7,5 кВт, але не більше як 37кВт, в асортименті - 140 шт., виробництва SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO.LTD (країна виробництва - Китай), у т.ч. АИР200М6 380/660V 22, 0kW/1000B3 (на ніжках), електричний 3-х фазний двигун, асинхронний - 10 шт, потужністю 22 кВт, 1000 обертів/хв напругою 380/660Вт; AИP180S4 380/660V 22, 0kW/1500B3(нa ніжках), електричний 3-х фазний двигун асинхронний - 50 шт., потужністю 22 кВт, потужністю 22 кВт 1500 обертів/хв, напругою 380/660Вт.; АИР132М4 380/660V 11, 0kW/1500B3 (нa ніжках) електричний 3-х фазний двигун асинхронний - 80 шт., потужністю 11 кВт 1500 обертів/хв, напругою 380/660Вт.

На дату митного оформлення вказаний товар позивач не оплатив, що узгоджується з умовами контракту та доповнень до нього. Тому посилання відповідача про ненадання платіжного документу про оплату зазначеної партії товару є безпідставним.

Оплату за товар позивач провів 14.10.20226, для підтвердження чого долучив до позовної заяви платіжне доручення від 14.10.2022 №334JBKLMA на загальну суму 47087,80вро.

Отже, посилання відповідача про суперечності в наданих до митного оформлення товару документах є не обгрунтованими.

Надані в процесі консультацій документи були достатніми для підтвердження митної вартості товару за основним методом, мають обгрунтування вищої вартості такого товару щодо поставок за Доповненням №2 до Контракту, що передував вищевказаному Доповненню №1, а сумніви у правильності визначення митної вартості товару відповідно до згаданої вище МД - за ціною договору спростовані.

Наявність сумніву митного органу щодо правильності визначення митної вартості товару не надає права змінювати послідовність порядку обрання відповідного методу. Тобто, безумовно змінювати на другорядний замість основного.

Відповідач не надав жодного доказу в обгрунтування обставин, що надані до МД та під час консультацій документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію. Також не вказав і не довів доказами, яку саме складову митної вартості, понесену позивачем, не було ним включено.

Спрацювання системи управління ризиками може лише обгрунтовувати необхідність посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не є безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не є достатньою правовою підставою для висновків державного органу про наявність порушень декларанта, не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такого ж підходу дотримується Верховний Суд, зокрема в постанові від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Відповідно до ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.4 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частинами 5-7 ст.58 МК України визначено, що ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Згідно з ч.9 ст.58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.11 вказаної статті МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Докази понесення позивачем витрат, які не включені до визначеної ним вартості товарів за першим методом всупереч вказаних вище вимог МК України, суду не надані.

Частиною 12 ст.58 МК України визначено, що той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Відповідно до ч.ч.13, 14 ст.58 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

На підтвердження відсутності впливу відносин взаємопов`язаності покупця та продавця на формування ціни позивач надав відповідачу комерційний інвойс від 19.06.2022 №SY- від виробника товару SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO.LTD. Китай на поставку товару компанії «TMS GROUP SP.ZO.O.» Польща, в якому зазначена ціна на товар, що поставлений за спірним рішенням та подібні товари.

Додатково на підтвердження оплати продавця за товар виробнику SANMEN SUYE ELECTRIC MOTOR CO.LTD. позивач надав відповідачу підтвердження про оплату від банку Millenium bank.

Законом України від 10.04.2008 №250-VI «Про ратифікацію Протоколу про вступ України до Світової організації торгівлі» Україна приєдналась до Світової організації торгівлі в рамках якої діє Генеральна угода з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ).

Доведення впливу взаємопов`язаності покупця та продавця на формування ціни товару має відбуватись з врахуванням положень міжнародного договору - Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, згідно з якою саме митний орган має здійснювати дії для перевірки відсутності впливу та надавати декларанту право відповіді, в іншому випадку, митна вартість має бути прийнята за заявленим методом.

Відповідач не надав жодного доказу наявності взаємопов`язаності контрагентів, належного письмового обґрунтування впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару відповідно до ч.13 ст.58 МК України. Отже, не довів, що такі відносини вплинули на вартість товару.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Тобто, умовою обрання вказаного другорядного порядку визначення митної вартості є неможливість обрання за договірною ціною. Зважаючи, що в колонці 42 МД вказана вартість - 47087,8євро, що відповідає Доповненню №2 до контракту, копії яких були надані в процесі митних формальностей, твердження відповідача про сумніви не є достатньо переконливими та свідчать про безпідставне неврахування вказаного вище підп.2.5. Контракту щодо передбаченої можливості зміна суми Контракту і загальної кількості товару.

Відповідно до ч.4 ст.59 МК України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Кількість товару згідно з Доповненням №2 була істотно більшою та вартість дорожчою. Отже, обгрунтованість взяття митним органом митної вартості подібного товару, що постачався іншими суб`єктами господарювання, а не, наприклад, згідно з Доповненням №1 до контракту позивача, не підтверджена.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.59 МК України у разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 57 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

Відповідно до ч.7 ст.59 МК України у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Оскільки доводи відповідача про безпідставність обрання декларантом першого методу визначення митної вартості товару не підтверджені сукупністю належних і допустимих доказів, обрання ним другого методу щодо товарів, митне оформлення яких здійснене за вищою їх ціною та митною вартістю, не є правомірним.

Зважаючи на недоведеність тверджень відповідача про порушення позивачем вимог митного законодавства у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що не доведене дотримання відповідачем вимог закону щодо послідовності визначення методу визначення митної вартості товарів. Отже, позовні вимоги обґрунтовані, а спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вимоги ст.139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4962,00 грн, що підтверджуються платіжним дорученням від 20.10.2022 №5387, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач не подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1171743 правову допомогу позивачу надавав адвокат Смілянський Ю.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 13.10.2022 №13/10/2022. Повноваження адвоката не обмежуються.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, визначений у позовній заяві складає 15000,00грн.

14.11.2022 адвокат Смілянський Ю.М. у відповіді на відзив заявив про обсяг понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00грн. Зазначив, що детальний розрахунок витрат та докази їх понесення стороною надасть у спосіб та строки, передбачені ст.ст.134, 139 КАС України.

Суд врахував, що оплата витрат на професійну правничу допомогу на час вирішення спору не підтверджена жодним доказом і позивач та його представник не повідомили суд щодо перешкод надати такі докази до часу вирішення спору.

Справа розглянута у письмовому провадженні без виклику учасників спору в судове засідання. Щодо зазначеної категорії справ наявна усталена судова практика Верховного Суду. Особливостей іншого застосування норм права заявлені у цій справі спірні правовідносини не мають.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: «Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.».

Зважаючи на законне очікування та вплив судового рішення у разі набрання ним законної сили на права позивача, вказані вище витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності.

Отже, врахувавши викладене вище, суд дійшов висновку про недоведеність понесення позивачем фактичних витрат на професійну правничу допомогу адвоката та відсутність підстав для її стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Смілянського Ю.М. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС-ТРЕЙДІНГ» () задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Черкаської митниці (18007, місто Черкаси, вул.О.Дащкевича, будинок 76; ) від 12.10.2022 про визначення митної вартості товарів №UA902000/2022/000034/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA902020/2022/000162 від 12.10.2022.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (18007, місто Черкаси, вул.О.Дащкевича, будинок 76; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС-ТРЕЙДІНГ» (18028, м.Черкаси, вул.14-го Грудня, буд.6/1; ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4962,000 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні нуль копійок). У задоволенні заяви про стягнення іншої частини судових витрат - відмовити.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення складене та підписане у повному обсязі 29.12.2022.