Справа № 500/4144/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4144/22

28 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2022 року до Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 (далі - позивач) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Тернопільській області), в якій просив суд:

1. Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми пенсії в розмірі 171046 (сто сімдесят одна тисяча сорок шість) грн 76 копійок, що підлягала виплаті ОСОБА_3 , після здійснення йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 500/8738/21, і залишилась неодержаною внаслідок його смерті.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 171046 (сто сімдесят одна тисяча сорок шість) грн 76 копійок, що підлягала виплаті ОСОБА_3 , після здійснення йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 04.01.2022 у справі № 500/8738/21.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Доводи позивача засновані на тому, що 31.10.2022 ОСОБА_2 звернулась до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої за життя її померлому чоловікові ОСОБА_3 пенсії. Втім, ГУ ПФУ в Тернопільській області листом від 10.11.2022 № 3745-3910/Ш-02/8-1900/22 повідомило про відмову їй у виплаті вказаних коштів зазначивши при цьому, що у разі смерті заявника вищевказане рішення суду може бути повторно подано на виконання спадкоємцям разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником. Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив покликаючись на те, що статтями 72, 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, їх використання на цілі, не передбачені цим Законом забороняється. Згідно із частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення встановленого законом про Держаний бюджет України. Відповідно до пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Разом з тим, сума заборгованості за рішенням суду обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та її виплата буде проведена після виділення коштів на ці витрати.

Процесуальні дії (рішення) у справі, заяви (клопотання сторін).

17.11.2022 позивач звернувся з даним позовом до суду. Здійснено автоматизований розподіл судової справи. Визначено головуючого суддя у справі Баб`юка П.М.

22.11.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

01.12.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Обставини встановлені судом з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 500/8738/21, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 згідно оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2019 згідно оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 з врахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим спеціальним званням, надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Шестак ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.10.2022 Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

ГУ ПФУ в Тернопільській області не виплатило ОСОБА_3 зажиття нараховані суми доплати пенсії, за період з 01.04.2019 по 28.02.2022, в сумі 171046 (сто сімдесят одна тисяча сорок шість) грн 76 копійок.

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_2 (позивачка), є дружиною померлого ОСОБА_3 .

31.10.2022 ОСОБА_2 звернулась до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої за життя її померлому чоловікові ОСОБА_3 пенсії. Втім, ГУ ПФУ в Тернопільській області листом від 10.11.2022 № 3745-3910/Ш-02/8-1900/22 повідомило про відмову їй у виплаті вказаних коштів зазначивши при цьому, що у разі смерті заявника вищевказане рішення суду може бути повторно подано на виконання спадкоємцям разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Зміст спірних правовідносин.

Спірним питання в даній справі, є порядок виплати пенсій в разі смерті пенсіонера.

Норми права, які застосовуються до спірних правовідносин.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Стаття 61 Закону № 2262-ХІІ, визначає, що уми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007за №135/13402 (далі Порядок №3-1), Заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Мотивована оцінка аргументів сторін щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову.

Стаття 19 Конституції України вказує на те, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Рішення та дії, які вчиненні суб`єктом владних повноважень повинні відповідати критеріям правомірності, які передбачени частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Центральним питанням справи, є застосування статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Під час вирішення спору суд враховує правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, які викладені в постановах від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, від 06.04.2022 у справі №

Відповідно до статті 61 Закону № 2262-ХІІ, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що «<…> у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отож, визначальним, є строк звернення позивачки із заявою до ГУ ПФУ про виплату нарахованої але не виплаченої за життя померлому чоловікові пенсії. Такий строк, повинен законодавцем, визначається як "не пізніше шести місяців" після смерті пенсіонера.

Повертаючись до обставин справи, судом установлено, що чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

31.10.2022 позивачка звернулась до ГУ ПФУ із заявою про виплату нарахованої, але невиплаченої за життя померлому чоловікові пенсії.

Відтак, між датою смерті чоловіка позивачки (пенсіонера) та датою звернення позивачки до ГУ ПФУ в Тернопільській області для отримання нарахованих, але не виплачених померлому ОСОБА_3 минуло менше, як шість місяців.

Оскільки позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Тернопільській області не пізніше шести місяців з дня смерті чоловіка, то відповідач зобов`язаний в силу приписів статті 61 Закону №2262-XІІ, виплатити суми нарахованої, але не виплаченої за життя ОСОБА_3 (померлому чоловікові позивачки) суми пенсії в розмірі 171046 (сто сімдесят одна тисяча сорок шість) 76 копійок, що підлягала виплаті померлому чоловікові після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 500/8738/21.

Наведене, є підставою для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми пенсії в розмірі 171046 (сто сімдесят одна тисяча сорок шість) грн 76 копійок, що підлягала виплаті ОСОБА_3 після здійснення йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 500/8738/21, і залишилась неодержаною внаслідок його смерті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії в розмірі 171046 (сто сімдесят одна тисяча сорок шість) грн 76 копійок, що підлягала виплаті ОСОБА_3 після здійснення йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 04.01.2022 у справі № 500/8738/21.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄРНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.