Справа № 335/6468/22
Суддя: Стеценко А. В.
Дата ухвалення: 2022-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6468/22 2-а/335/139/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про скасування постанови № 617 від 20.09.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бичківського О.О. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.08.2022 інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області відносно позивача була складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 091332 від 10.08.2022, згідно якого 10.08.2022 р. о 20 год. 35 хв. за адресою: м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 8, гр. ОСОБА_1 здійснив продаж пива «Уманське» об`ємом 0,5л. з вмістом алкоголю 3,7% в пластиковій тарі, чим порушив Наказ № 253 від 24.6.2022 виконавчого комітету Запорізької міської ради та п. 2 наказу військового командування та Запорізької обласної військової адміністрації № 65 від 18.06.2022 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та території Запорізької області», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст .156 КУпАП.

20.09.2022 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради винесено постанову № 617 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. Копію постанови представником позивача отримано нарочно 26.09.2022.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в ній не зазначено всі дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення; відповідачем проігноровано приписи нормативно-правових актів, на які посилається особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідачем в оскаржуваній постанові протиправно змінено фабулу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 10.10.2022 прийнято до розгляду даний адміністративний позов, відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), призначено судове засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, витребувано у відповідача докази, за результатом дослідження яких відповідачем встановлено наявність в діях позивача складу інкримінованого йому правопорушення.

09.11.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач вину не визнав. Представник позивача, заперечуючи вину ОСОБА_1 , посилався на те, що справа не містить доказів вини позивача, у зв`язку із чим просив закрити провадження в справі.

Комісією під час розгляду справи про адміністративне правопорушення досліджувалися наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт від 10.08.2022, пояснення ОСОБА_1 , відеоматеріали, заперечення від 31.08.2022, пояснення ОСОБА_2 .

При цьому, відповідач погодився з позивачем, що в протоколі про адмінстративне правопорушення неправильно зазначено назву форми нормативно-правового акта виконавчого комітету Запорізької міської ради.

15.11.2022 представником позивача подано відповідь на відзив.

Інші заяви по суті справи на адресу суду не надходили.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. 19.12.2022 представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу електронної пошти, повідомленої представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України вирішив розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Діяння визнається адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини та адміністративної караності. Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адмінстративно-правовими нормами.

Протиправність діяння є основною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Зазначена норма є бланкетною, що вимагає встановлення не тільки факту вчинення певного діяння, а також встановлення факту порушення цим діянням певних положень рішенням відповідного органу місцевого самоврядування.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 10.08.2022 о 20 год. 35 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснював продаж пива «Уманське» об`ємом 0,5 літрів з вмістом алкоголю 3,7 % в пластиковій тарі, чим порушив п. 2 наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 18.08.2022 № 65 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.06.2022 № 253, яким на території м. Запоріжжя заборонено торгівлю алкогольними напоями всім суб`єктам господарювання з 18 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв., закладам ресторанного законодавства з 21 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 7 КАС України).

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 7 КАС України).

Частиною 3 ст. 7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано суду доказів того, що відповідач у порушення приписів п. 2 наказу голови обласної державної адміністрації від 18.06.2022 № 65 здійснено продаж алкогольних напоїв військовослужбовцям та особам, що мають зовнішні ознаки приналежності до військових формувань. Зокрема, зазначені обставини не підтверджено ані поясненнями позивача, ані відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що позивачем взагалі в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, здійснено продаж алкогольного напою, тобто продукта, одержаного шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовленого на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць (абз. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»). З наданої представником позивача фотокопії фіскального чеку (а.с. 120), який було досліджено відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що 10.08.2022 о 20 год. 35 хв. позивачем здійснено продаж пива «Уманське» без зазначення вмісту спирту етилового.

Відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Відповідно до п. 44-1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Крім того, п. 13 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Вказані повноваження передбачені також Порядком заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1457.

Згідно з пунктами 3-5 Порядку, заборона торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку. Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан. Наказ військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) доводиться до виконання Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям, МВС, Міндовкіллю, Національній поліції, ДПС.

Крім того, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку.

Таким чином, введення заборони торгівлі алкогольними напоями належить до виключних повноважень сільських, селищних і міських рад, які не можуть бути делеговані їх виконавчим органам. При цьому будь-яких виключень з цього правила на період воєнного стану законодавством України не передбачено.

Рішень Запорізької міської ради про заборону торгівлі алкогольними напоями в день та час, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав доказів законності й обґрунтованості Постанови.

Отже, оцінюючи в сукупності матеріали справи, суд доходить висновку про те, що подія і склад адміністративного правопорушення в діянні позивача є недоведеними, оскаржувана Постанова не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем надано суду договір про надання правової допомоги № 22/02 від 15.08.2022, укладений між позивачем та його представником; акти приймання-передачі наданих послуг від 28.09.2022 та 14.11.2022, платіжні доручення від 29.09.2022 та 18.11.2022, згідно яких представником позивача надано позивачеві правничу допомогу на загальну суму 5800 грн. 00 коп.

Частиною 6 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

28.11.2022 відповідачем поданні заперечення на клопотання представника позивача про стягнення судових витрат, в яких відповідач зазначає про те, що розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг. З долучених до клопотання актів приймання-передачі наданих послуг неможливо встановити, які сам послуги були прийнятті клієнтом. Детальний опис робіт (наданих послуг) та здійсненних витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги у справі не може свідчити про узгодження його змісту з клієнтом.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На переконання суду, зазначена в актах приймання-передачі вартість послуг з ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підготовка позовної заяви, є завищеною з огляду на обсяг вказаних послуг та їх складність, а витрти на подання відповіді на відзив не є неминучими, оскільки справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268-272, 286 КАС України, якими не передбачено подання позивачем відповіді на відзив.

З урахуванням вищевикладеного, витрати позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, підлягають зменшенню до 1000,00 грн. На переконання суду саме такий розмір судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованими, об`єктивними і такими, що підпадають під критерій розумності у даній конкретній справі.

За звернення до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 29.09.2022. Разом з тим, судовий збір за подання до суду позовної становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн. Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача саме в зазначеному розмірі.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Запорізької міської ради - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 617 від 20.09.2022, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору розміром 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань адміністративної комісії виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розміром 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: адміністративна комісія виконавчого комітету Запорізької міської ради, , адреса: пр. Соборний, б. 206, м. Запоріжжя.

Повне рішення складено 27.12.2022.

Суддя А.В. Стеценко