Справа № 140/6927/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/6927/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - Головне управління ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсійних нарахувань у розмірі 22374,28 грн за період з листопада 2018 року по червень 2022 року; зобов`язання провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсійних нарахувань у розмірі 22374,28 грн за період з листопада 2018 року по червень 2022 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії у розмірі 22374,28 грн, нарахованої в листопаді 2018 року на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №0340/1868/18, на виконання якого позивачу було нараховано 67085,86 грн, натомість виплачено лише 44711,58 грн (з відрахуванням 22374,28 грн).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №140/17116/20 визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо проведення коригування пенсії позивача на суму переплати в розмірі 22374,28 грн та стягнуто з Головного управління ПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_1 безпідставно утриману частину пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в розмірі 22374,00 грн. Виплата недоплаченої пенсії в розмірі 22374,00 грн була проведена на картковий рахунок позивача у червні 2022 року.

На звернення позивача 23.08.2022 щодо виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсійних нарахувань у розмірі 22374,28 грн, відповідач листом від 10.10.2022 повідомив про відсутність правових підстав для нарахування та виплати вказаної компенсації.

Позивач вважає, що відповідачем порушено його законні права та інтереси, з огляду на що просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 14.11.2022 №0300-0902-8/37548 (а.с.10-11) відповідач заперечує проти позову та просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №0340/1868/18, відповідачем 23.11.2018 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Виплата перерахованого розміру пенсії в сумі 10298,89 грн проводилася починаючи з 01.12.2018. Доплата суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.11.2018 в сумі 44711,58 грн зарахована на картковий рахунок позивача 06.08.2020.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №140/17116/20 (яке набрало законної сили 11.05.2021) визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо проведення коригування пенсії позивача на суму переплати в розмірі 22374,28 грн. Стягнуто з Головного управління ПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_1 безпідставно утриману частину пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в розмірі 22374,28 грн. Виплату зазначеної суми проведено в червні 2022 року.

Відповідач вказує на відсутність підстав для обчислення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати позивачу пенсійних нарахувань у розмірі 22374,28 грн за період з жовтня 2018 року по день фактичної виплати, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Сума перерахованої та сплаченої на виконання рішення суду пенсії носить разовий характер (оскільки нарахована позивачу за минулий час одноразово на виконання рішення суду) і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

З наведених підстав просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Волинській області з 10.09.2002 як отримувач пенсії за вислугу років згідно з Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 19.11.2015 (а.с.4).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №0340/1868/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 80% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, зобов`язано Головне управління ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 90% суми грошового забезпечення.

На виконання вказаного рішення суду, Головне управління ПФУ у Волинській області 23.11.2018 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті чого розмір пенсії з грудня 2018 року становить 10298,89 грн, а різниця пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 склала 67085, 86 грн.

Однак, в результаті проведеного перерахунку виникла переплата позивачу пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 на загальну суму 22374,28 грн, утримання якої з позивача не проводилося, а тому виконуючи рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №0340/1868/18 доплата нарахована за цим рішенням була відкоригована (зменшена) на суму переплати пенсії (22374,28 грн) та склала 44 711,58 грн.

В подальшому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №140/17116/20 (залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021) визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо проведення коригування пенсії позивача на суму переплати в розмірі 22374,28 грн та стягнуто з Головного управління ПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_1 безпідставно утриману частину пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в розмірі 22374,00 грн.

Виплата недоплаченої пенсії в розмірі 22374,00 грн була проведена на картковий рахунок позивача у червні 2022 року, що не заперечується учасниками справи.

23.08.2022 позивач звернувся з заявою до відповідача щодо виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати пенсійних нарахувань у розмірі 22374,28 грн, однак відповідач листом від 10.10.2022 №8511-7694/Н-02/8-0300/22 повідомив про відсутність правових підстав для нарахування та виплати такої компенсації (а.с.5,6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведених нормативних актів дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10. 2018 у справі № 127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а, у постанові від 201.04.2021 по справі №120/4555/18-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що виплата перерахованої пенсії позивачу була здійснена відповідачем, відтак наявна виплата основної суми доходу в розумінні Закону №2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Доводи відповідача, що перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення не є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ, а має характер одноразової виплати, є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Висновки аналогічного характеру містяться у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 в справі № 521/940/17.

Оскільки несвоєчасна виплата суми пенсії відбулась у зв`язку з протиправною бездіяльністю органу Пенсійного фонду, що встановлено рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі №0340/1868/18, та від 22.02.2021 у справі №140/17116/20 (залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021), тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Висновки аналогічного характеру викладені в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №814/1428/18.

З урахуванням встановлених обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, не нарахувавши та не виплативши позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії допустив протиправну бездіяльність, а відтак, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління ПФУ у Волинській області щодо ненарахування та виплати згідно із Законом №2050-ІІІ компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на суму 22374,28 грн, яка була нарахована в листопаді 2018 року та виплачена позивачу лише в червні 2022 року.

Разом з тим, в силу вимог положень статті 6 Закону Закону №2050-ІІІ та пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів Пенсійного фонду.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, під час розгляду справи не довів правомірність своєї бездіяльності в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 22374,28 грн за період з листопада 2018 року по червень 2022 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 22374,28 грн за період з листопада 2018 року по червень 2022 року.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 22374,28 грн за період з листопада 2018 року по червень 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі 22374,28 грн за період з листопада 2018 року по червень 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук