Справа № 440/3451/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/3451/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача адвоката Ковалишина Т.А.,

представника відповідача в режимі відеоконференцзв`язку Озацької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №440/3451/22 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2022 адвокат Ковалишин Т.А., здійснюючи представництво інтересів Приватного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" (надалі - ПрАТ "КМЗ", Завод), направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов (надійшов до суду 15.03.2022) заявлений до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (надалі - ПМУДПС), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача №1 від 02.04.2021; №7, №7, №7 від 14.04.2021 та №1 від 08.02.2022.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав добросовісного платника податків, заявник пов`язує з фактом протиправності та необґрунтованістю висновків документальної планової виїзної перевірки позивача, на підставі яких податковий орган здійснив нарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість (надалі - ПДВ) переважно з міркувань того, що з боку ПрАТ «КМЗ» виписано видаткові, податкові накладні та відображено в податковому та в бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання. В той же час факт укладення та виконання ПрАТ «КМЗ» договорів поставки дійсно мав місце з метою здійснення господарської діяльності, що призвело до зміни його майнового стану. На дату укладення та виконання ПрАТ «КМЗ» договорів поставки не було сумнівів стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності його контрагентів. ПрАТ «КМЗ» правомірно, відповідно до вимог ПК України та бухгалтерських стандартів, відніс оплату за договорами з ПП «Проектконтактсервіс» на витрати, як і правомірно не відніс до складу доходу, сплачену суму компенсації за рішенням суду на користь ТОВ «Лотуре-Агро». Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договорів поставки між ПРАТ «КМЗ» та ТОВ «Укрбрухт», ТОВ «Дорадо стіл», ТОВ «Технічні Матеріали», ТОВ «Хімтрейд Плюс», НВП «Промтехснаб». Більш того, первині документи, які були наданні податковому органу до перевірки свідчать про фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності підприємства. Все це вказує на безпідставність висновку податкового органу про заниження позивачем іншого операційного доходу за обставин обліку на забалансовому рахунку матеріальних цінностей за договорами про відповідальне зберігання обладнання, заниження фінансового результату до оподаткування по операціям з придбання нематеріальних активів, заниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з реалізації металевих відходів та брухту юридичним і фізичним особам внаслідок безпідставного застосування податкової пільги, запровадженої пунктом 23 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, а також завищення податкового кредиту внаслідок протиправного включення до його складу сум ПДВ, сплачених на виконання умов Ліцензійного договору, які по своїй суті є роялті.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання 19.04.2022 (т. 11 а.с. 208).

У судове засідання 19.04.2022 представники сторін не з`явилися, натомість заявили клопотання про відкладення розгляду справи, які суд задовольнив та відклав підготовче засідання на 17.05.2022.

У судовому засіданні 17.05.2022 присутній представник позивача, заперечивши проти клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі, не заперечував з приводу відкладення розгляду з мотивів заявлених представником відповідача, у зв`язку з чим суд протокольною ухвалою відмовив у зупиненні провадження, натомість відклав розгляд справи на 28.07.2022.

Ухвалою суду від 25.07.2022 задоволено клопотання представника відповідача щодо здійснення судового розгляду справи 28.07.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т. 12 а.с. 37).

У судовому засіданні 28.07.2022 суд, поновивши відповідачу строк для подачі відзиву на позов прийняв його до розгляду, відповідно продовжив час для подачі відповіді на відзив, задовольнив клопотання представника позивача про виклик свідків та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 18.08.2022.

Ухвалою суду від 29.07.2022 задоволено клопотання представника відповідача щодо здійснення судового розгляду справи 18.08.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т. 12 а.с. 48).

18.08.2022 суд, задовольнивши клопотання представника відповідача, протокольною ухвалою оголосив перерву до 31.08.2022 із проведенням судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 31.08.2022 суд протокольною ухвалою відхилив зауваження представника позивача щодо допуску до представництва інтересів відповідача представника ПМУДПС Грицило Т.М., відхилив зауваження представника позивача щодо пропуску відповідачем строку надання заперечення на відповідь на відзив та прийняв це заперечення до розгляду, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13.09.2022 із проведенням судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 13.09.2022 суд, заслухавши виступи сторін по суті, протокольною ухвалою задовольнив клопотання представників позивача та оголосив перерву до 11.10.2022 із проведенням судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 11.10.2022 представники сторін продовжили надавати пояснення по суті, після чого суд з метою виклику у судове засідання свідків, явку яких зобов`язався забезпечити представник позивача, протокольною ухвалою оголосив перерву до 03.11.2022 із проведенням судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 03.11.2022 суд, здійснивши допит свідків позивача, задовольнив клопотання представника позивача та оголосив перерву до 22.11.2022.

Ухвалою суду від 11.11.2022 задоволено клопотання представника відповідача щодо здійснення судового розгляду справи 22.11.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т. 12 а.с. 163).

У судовому засіданні 22.11.2022 суд, відхиливши заперечення представника позивача щодо представництва інтересів відповідача представником ПМУДПС Грицило Т.М., дослідив матеріали справи, після чого оголосив перерву до 21.12.2022.

У судовому засіданні 21.12.2022 суд завершив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, провів судові дебати, в яких представник позивача оголосив заяву про намір надати до суду докази про розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги, після чого суд по виходу з нарадчої кімнати проголосив скорочене судове рішення.

Заяви по суті.

14.07.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача висловив свої заперечення з приводу заявленого позову (т. 11 а.с. 221-246). Зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "КМЗ" встановлено порушення вимог податкового законодавства, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з реалізації металевих відходів та брухту юридичним та фізичним особам внаслідок безпідставного застосування позивачем податкової пільги, запровадженої пунктом 23 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, завищено податковий кредит внаслідок протиправного включення до його складу сум ПДВ, сплачених на виконання умов Ліцензійного договору, які по своїй суті є роялті, занижено інший операційний дохід за 2018 рік внаслідок обліку на забалансовому рахунку матеріальних цінностей за договорами про відповідальне зберігання обладнання, занижено фінансовий результат до оподаткування по операціям з придбання нематеріальних активів за договорами про виконання конструкторських робіт, а також внаслідок відображення у податковому та бухгалтерському обліку ПрАТ «КМЗ» фінансово-господарських операцій за участю підприємств з ознаками фіктивності з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання.

Відзив прийнятий судом до розгляду незважаючи на заперечення з цього приводу, вмотивовані обставинами відсутності доказів направлення його копії на адресу інших учасників та пропуском строку встановленого судом, висловлені з боку представника позивача, оскільки той скористався правом на ознайомлення зі змістом відзиву зокрема та з матеріалами справи в цілому 28.07.2022 (т. 12 а.с. 38).

15.08.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача виклав скорочену версію мотивів, що приведені у позовній заяві (т. 12 а.с. 50-64).

31.08.2022 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому представник відповідача повторив тези, що викладені у відзиві на позов (т. 12 а.с. 90-97).

Крім заяв по суті, 11.10.2022 представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких, серед іншого, зазначив, що ПрАТ "КМЗ" не є спеціалізованим або спеціалізованим металургійним переробним підприємством у розумінні ст. 12 Закону України "Про металобрухт", а тому складання місцевими державними адміністраціями акта обстеження спеціалізованих або спеціалізованих металургійних підприємств на відповідність вимогам цього Закону не вимагається (т. 12 а.с. 116-117).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази надані сторонами та витребувані судом, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Акту податкової перевірки ПрАТ «КМЗ» створене наказом Мінмашпрому України від 29.07.1994 №1078 шляхом перетворення Державного підприємства «Карлівський машинобудівний завод» у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 №210/93 «Про корпоратизацію державних підприємств» та зареєстроване рішенням Карлівської районної ради народних депутатів від 29.08.1994 №38. Загальними черговими зборами акціонерів ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» прийнято рішення, що оформлене протоколом від 20.04.2011 №1, про зміну типу Відкритого акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» на Публічне акціонерне товариство «Карлівський машинобудівний завод», у зв`язку з чим Карлівською районною державною адміністрацією Полтавської області внесено зміни до витягу про державну реєстрацію 13.05.2011 номер запису 1 565 105 0013 000008. Відповідно до Реєстру власників іменних цінних паперів ПАТ «КМЗ», складеного станом на 19.06.2019 депозитарієм ПАТ «Національний депозитарій України», єдиним акціонером ПАТ «КМЗ» є Dragon Capital Investments Limited (Драгон Капітал Інвестментс Лімітед), що є власником 7039082 штук простих іменних акцій загальною номінальною вартістю 1759770,50 грн, що становить 100 % статутного капіталу ПАТ «КМЗ». Рішенням акціонера ПАТ «КМЗ» від 19.06.2019 №01-06/2019 затверджено зміну типу Товариства з публічного на приватне та зміну найменування Товариства з Публічне акціонерне товариство «Карлівський машинобудівний завод» на Приватне акціонерне товариство «Карлівський машинобудівний завод», державну реєстрацію змін про що здійснено 22.08.2019.

ПрАТ «КМЗ» на дату підписання акта перебуває на обліку в ГУДПС у Полтавській області (Карлівський район) з 05.01.2021.

На підставі направлень, виданих Офісом великих платників податків Державної податкової служби, від 04.02.2020 №15 Білецькою Тетяною Борисівною, головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок Харківського управління ОВППДПС, від 04.02.2020 №16 Грицило Тетяною Михайлівною, головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок Харківського управління ОВППДПС, від 04.02.2020 №17 Стріжаковою Ганною Михайлівною, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій Харківського управління ОВППДПС, від 17.02.2020 №22 Букрейовою Галиною Аркадіївною, головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок Харківського управління ОВППДПС, від 24.02.2020 №27 Самохіним Олексієм Юрійовичем, головним державним ревізором-інспектором, відділу планових та позапланових перевірок Харківського управління ОВППДПС, від 10.03.2020 №46 Гранкіною Ларисою Петрівною, головним державним ревізором-інспектором сектору фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями Харківського управління ОВППДПС, на підставі направлень, виданих Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, від 10.02.2021 №25 Букрейовою Галиною Аркадіївною, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового аудиту підприємств у галузі виробництва продовольчих та непродовольчих товарів управління податкового аудиту підприємств виробничої сфери ПМУДПС, від 10.02.2021 №26 Самохіним Олексієм Юрійовичем, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового аудиту підприємств агропромислового комплексу, виробництва тютюну та інших галузей управління податкового аудиту підприємств виробничої сфери ПМУДПС, від 01.03.2021 №48/35-00-07-02-01 Стріжаковою Ганною Михайлівною, головним державним ревізором-інспектором сектору валютного контролю управління податкового аудиту підприємств (установ) відповідних галузей ПМУДПС, відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77 ПК України, плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок на 2020 рік, на підставі наказу Офісу великих платників податків ДПС від 14.01.2020 №29, була проведена документальна планова виїзна перевірка ПрАТ «КМЗ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Будь-яких зауважень з приводу призначення та проведення податкової перевірки позов не містить, а тому перевірку обставин з цього приводу суд не здійснює.

Результати перевірки відображено в Акті про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» (т. 2 а.с. 4-250, т. 3 а.с. 1-48) від 10.03.2021 №71/35-00-07-01-02/14311169 (надалі - Акт).

Висновком Акту з урахуванням результатів розгляду від 09.04.2021 №1338/6/35-00-07-01 (т. 3 а.с. 159-171) заперечень платника від 26.03.2021 №651 (т. 3 а.с. 152-158), крім іншого, встановлено порушення ПрАТ «КМЗ» вимог:

· ст. 22, ст. 23, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», п. 5, п. 8 П(С)БО 9 «Запаси», п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», п. 4, п. 6, п. 7, п. 25 П(С)БО 8 «Нематеріальні активи», п. 18 П(С)БО 16 «Витрати», у результаті чого:

- занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 691 931,00 грн,

- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування в періоді, що перевірявся, на суму 748 653,00 грн;

· п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п.п. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 233 436,00 грн;

· п. 201.1. ст. 201, п. 201.10. ст. 201 ПК України в частині порушення порядку виписки та реєстрації податкових накладних;

· п. 85.2 ст. 85 ПК України за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів при здійсненні податкового контролю.

На підставі висновків перевірки ПМУДПС, крім іншого, були винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 02.04.2022 №1, яким застосовано штраф у розмірі 50% за не реєстрацію протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 317 708,02 грн (т. 3 а.с. 172-173);

- від 14.04.2022 №7, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1 850 154,00 грн, у т.ч. 1 233 436,00 грн за податковими зобов`язаннями та 616 718,00 грн за штрафними санкціями (т. 3 а.с. 188-189);

- від 14.04.2022 №7, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 885671,68 грн, у т.ч. 691931,00 грн за податковими зобов`язаннями та 193740,68 грн за штрафними санкціями (т. 3 а.с. 184-185);

- від 14.04.2022 №7, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток: за 1 квартал 2017 на 24 368,00 грн, за 2 квартал 2018 на 244 005,00 грн, за 1 квартал 2019 на 34593,00 грн, за півріччя 2019 на 388 051,00 грн, за три квартали 2019 року на 748 653,00 грн (т. 3 а.с. 181-182).

Рішенням ДПС України від 03.02.2022 №2136/6/99-00-06-01-02-06 (т. 3 а.с. 230-232) залишено без задоволення скаргу платника на податкове повідомлення-рішення від 02.04.2022 №1 (т. 3 а.с. 177-179).

Крім цього, за результатами розгляду скарги ПрАТ «КМЗ» на податкові повідомлення-рішення від 14.04.2022 №7, №7, №7 (т. 3 а.с. 193-211) рішенням ДПС України від 04.02.2022 №2236/6/99-00-06-01-02-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення №7, №7, а податкове повідомлення-рішення №7 від 14.04.2022 скасовано в частині розміру застосованої штрафної санкції.

У зв`язку з цим скасуванням ПМУДПС 08.02.2022 було винесено нове податкове повідомлення-рішення №1, яким ПрАТ «КМЗ» збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 1 541 795,00 грн, у т.ч. 1233436,00 грн за податковими зобов`язаннями та 308 359,00 грн за штрафними санкціями (т. 3 а.с. 234-235).

Не погодившись із правомірністю висновків перевірки та сформованими на підставі цих висновків податковими повідомленнями-рішеннями від 02.04.2022 №1, від 14.04.2022 №7, від 14.04.2022 №7, від 14.04.2022 №7, від 08.02.2022 №1, позивач через свого представника звернувся до суду з цим позовом, вимагаючи скасувати ці рішення, як протиправні, у повному обсязі.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд здійснює послідовний аналіз господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами, які були предметом дослідження під час податкової перевірки.

Аналіз взаємовідносин з ТОВ «Укрбрухт» (ідентифікаційний код 41414216, м. Київ) з приводу реалізації металобрухту.

Висновок перевірки про порушення ПрАТ «КМЗ» ст.ст. 22, 23, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, П(С)БО №15 «Дохід» з огляду на заниження інших доходів на загальну суму 136547,00 грн ґрунтується на з`ясованих податковою перевіркою обставинах неможливості підтвердження здійснення операцій з реалізації позивачем брухту металевого саме на адресу ТОВ «Укрбрухт», незважаючи на що платником збільшено власні активи за рахунок надходження грошових коштів від ТОВ «Укрбрухт» у сумі 136 547,20 грн, у т.ч. за 1 квартал 2018 року на 73 000,00 грн, півріччя 2018 року на 99 200,00 грн, 3 квартали 2018 року на 136 547,20 грн, 2018 рік на 136 547,20 грн.

Як свідчить Акт перевірки (стор. 15-22) підставою для такого висновку, крім іншого, слугував аналіз податковим органом Єдиного державного реєстру судових справ, за даними якого ТОВ «Укрбрухт» є фігурантом у кримінальному провадженні №0004228 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 3641 КК України, досудове розслідування якого здійснює Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, а процесуальне керівництво Генеральна прокуратура України.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що службовими особами фінансово-промислового холдингу «КВВ Груп» у період 2017-2018 років організовано схему з надання послуг по конвертації грошових коштів та формуванню витрат із закупівлі металобрухту підприємствам реального сектору економіки через ряд створених та придбаних фіктивних підприємств. Такі їхні дії спрямовані на умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування та подальшого ненадходження до державного бюджету грошових коштів в особливо великих розмірах. Зокрема встановлено, що в зазначений період часу суб`єктами господарської діяльності реального сектору економіки здійснено формування витрат із закупівлі металобрухту від фіктивних підприємств підконтрольних службовим особам ТОВ «КВВ Груп» (), а саме: ТОВ «Транс-Ком-Інвест» () (зміна назви 20.11.2018 на ТОВ «Транс-Техноторг»), ТОВ «Укрбрухт» (), ТОВ «Немесіда Трейд» () (зміна назви 02.03.2018 на ТОВ «Дойч Груп»), які у період з 2017 по 2018 роки здійснили формування витрат пов`язаних із придбання металобрухту для підприємств реального сектору економіки, ухилилися від сплати податку на прибуток шляхом оформлення нікчемних правочинів та відображення завідомо неправдивих даних у податковій звітності, що призвело до ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

За результатами дослідження фінансово-господарських операцій №140/21-09-01 від 10.12.2018, проведеного Офісом великих платників податків ДФС України за період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року, встановлено, що ТОВ «Транс-Ком-Інвест» (код ЄДРОПУ 41207027), ТОВ «Немесіда Трейд» (код 41104642), ТОВ «Укрбрухт» (код ЄДРОПУ 41414216) оформлено нікчемні правочини та відображено завідомо неправдиві дані, що не відповідають дійсності на користь підприємств реального сектору економіки, що призвело до ухилення від сплати податків на прибуток на суму 357 392 638 млн. гривень.

У ході допиту свідка ОСОБА_1 встановлено, що останній підшуковував осіб, які погоджувались за грошову винагороду стати фіктивними директорами підприємств, які займалися купівлею-продажем металобрухту. Ним було підшукано ОСОБА_2 яка погодилася стати фіктивним директором ТОВ «Укрбрухт» за грошову винагороду в сумі 2000 грн.

У ході допиту свідка ОСОБА_2 колишнього директора ТОВ «Укрбрухт» (зміна директора відбулася 06.11.2018) встановлено, що вона у 2017 році за грошову винагороду погодилася бути директором зазначеного підприємства, однак керівництва ним не здійснювала та документи фінансово-господарської діяльності і податкової звітності не підписувала.

Окрім цього, на виконання доручення надійшли матеріали Офісу ВПП ДФС України про те, що з IP-адреси 88.81.224.62 відбувається подання електронної податкової звітності підприємствами підконтрольними службовим особам фінансово промислової групи «КВВ Груп», у тому числі й з боку ТОВ «Укрбрухт» ().

07.02.2019 проведено обшук у офісних приміщеннях фінансово промислової групи «КВВ Груп» в будівлі розташованій за адресою: вул. Предславинська, 28, м. Київ, під час якого виявлено та вилучено речі і документи, зокрема, ТОВ "Укрбрухт" (), якими підтверджується конвертація грошових коштів та формування витрат із закупівлі металобрухту підприємствам реального сектор у економіки через ряд створених та придбаних фіктивних підприємств.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2019 у справі №757/27232/19-к був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках та належать ТОВ "Укрбрухт" () .

До того ж, як стверджує відповідач, ТОВ "Укрбрухт" не відповідає визначенню «спеціалізоване підприємство», не відповідає вимогам Закону України «Про металобрухт» - не має вагового, брухтопереробного та вантажопідйомного обладнання, транспортних засобів, не проходило атестацію, не має жодних дозвільних документів (інформація згідно ІС «Реєстр дозволів» dozvil.ndiop.kiev.ua).

Крім того, ПрАТ «КМЗ» не надано до перевірки жодного документу щодо відповідності металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам.

З огляду на це все перевіркою вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Тому, як на переконання відповідача, ПрАТ «КМЗ» виписано видаткові, податкові накладні та відображено в податковому та в бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання, у зв`язку з чим вказані дії призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України та дали змогу мінімізації податкових зобов`язань для СГД реального сектору економіки.

Заперечуючи висновок перевірки про порушення ст.ст. 22, 23, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, П(С)БО №15 «Дохід», представник позивача стверджує про безпідставність доводів відповідача щодо заниження позивачем інших доходів на загальну суму 136 547,00 грн, оскільки поставка товару за Договором поставки №306/17/25-УБ від 23.02.2018, укладеним Заводом з ТОВ «Укрбрухт», підтверджується видатковими накладними, довіреностями, актами приймання металів чорних (вторинних), товарно-транспортними накладними, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та надавалися до перевірки податковому органу, який у свою чергу не висловив будь-яких зауважень з приводу їх не/відповідності вимогам закону. ТОВ «Укрбрухт» оплатив отриманий у ПрАТ «КМЗ» товар.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача стверджує, що у ПрАТ «КМЗ» наявні усі первині документи та інформація, яка підтверджує рух активів, зміну майнового стану ПрАТ «КМЗ», що у свою чергу свідчить про реальність господарської операції за Договором поставки, тоді як висновки податкового органу щодо виявлених правопорушень є необґрунтованими та надуманими.

Також представник звертає увагу суду на те, що Завод має технічну можливість здійснювати поставку металобрухту, що підтверджується наявністю у нього складських приміщень, кранів та відповідних дозволів, а саме: Дозвіл №401.16.53, виданий Управлінням Держпраці у Полтавській області 30.08.2016 строком дії до 30.08.2021; Дозвіл №560.17.53, виданий Управлінням Держпраці у Полтавській області 20.11.2017 стоком дії до 19.11.2022.

Ще одним доказом отримання придбаного ТОВ «Укрбрухт» товару, та відповідно підтвердження факту здійснення господарської операції, є записи в «Журналі ввозу/вивозу ТМЦ».

При цьому, коментуючи судження відповідача, представник позивача зазначив, що факт заперечення особою своєї участі у діяльності товариства, в тому числі й у підписанні від його імені первинних облікових та бухгалтерських документів, за умови що на час фактичних взаємовідносин сторін керівником цього товариства в Єдиному реєстрі підприємств і організацій України значилася саме ця особа, не може бути свідченням безтоварності спірних операцій. Такий доказ, як протокол допиту свідка, не може підтверджувати наявність або відсутність господарської операції, так як протокол допиту не містить відомостей про дослідження господарських операцій між ПрАТ «КМЗ» та ТОВ «Укрбрухт». Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів в рамках такої кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків за господарськими операціями. Усі докази підлягають оцінці сукупно. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Відповідно до Закону України «Про металобрухт» не потребує внесення до переліку інформація про суб`єктів господарювання, у яких металобрухт утворився в результаті їхньої господарської діяльності і які є його першими власниками, за умови наявності підтверджуючих документів.

З приводу посилань відповідача на матеріали Офісу великих платників податків ДФС України про те, що з ІР адреси НОМЕР_1 подавалася електронна податкова звітність підприємствами, підконтрольними службовими особами фінансово-промислової групи «КВВ Груп», у тому числі нібито ТОВ «Укрбрухт», зазначив, що ІР-адреса (від англ. Internet Protocol Address) це ідентифікатор (унікальний числовий номер) мережевого рівня, який використовується для адресації комп`ютерів чи пристроїв у мережах, які побудовані з використанням протоколу ТСР/ІРІР - адреса. ІР-адреса складається із двох частин: номера мережі й номера вузла. Звичайно постачальники послуг Internet одержують діапазони адрес у підрозділів InterNIC, а потім розподіляють їх між своїми абонентами. Номер вузла в протоколі ІР призначається незалежно від локальної адреси вузла. Маршрутизатор по визначенню входить відразу в кілька мереж. Тому кожен порт маршрутизатора має власну ІР-адресу. Кінцевий вузол також може входити в кілька ІР-мереж. У цьому випадку комп`ютер повинен мати кілька ІР-адрес, по числу мережевих зв`язків.

Тобто, ІР-адреса характеризує не окремий комп`ютер або маршрутизатор, - а одне мережеве з`єднання. В той же час єдиним підтвердженням того, що електронна податкова звітність подавалася з однієї персонально електронно-обчислювальної машини (ПЕОМ) є МАК адреса мережевого обладнання, до якого підключено ПЕОМ. В інших випадках таку інформацію можна сприймати лише як припущення, оскільки в даному випадку це може бути і ВПН (назва технології), яка дозволяє забезпечити одне або декілька мережевих з`єднань поверх іншої мережі, коли під однією ІР адресою до мережі Інтернет можуть входити від 1 до 1000 і більше (наскільки дозволить серверне обладнання мережі) персональних електронно-обчислювальних машин. Крім того, належним доказом в даному випадку буде інформація в електронному вигляді, а саме - ЛОГ-файли, які ведуться серверним обладнанням під час звернення електронно-обчислювальних машин до відповідного вузлу зв`язку. При цьому не можна виключати і той факт, що ведення бухгалтерського обліку та подання електронної звітності здійснюється профільними компаніями, які надають дистанційні послуги з ведення бухгалтерського обліку та подання податкової звітності в електронному вигляді. ІР адреса 88.81.224.62, на яку посилається відповідач в акті перевірки належить ТОВ «Дата Груп», яке надає своє серверне обладнання та можливість доступу до мережі Інтернет не тільки окремим користувачам, але й національним операторам зв`язку, провайдерам телекомунікаційних сервісів, контент-провайдерам, державним органам та установам.

З огляду на це позивач вважає, що висновки відповідача в акті перевірки щодо ІР-адреси є його особистим трактуванням отриманої інформації та не може бути належним доказом фіктивності господарської операції.

Надаючи правову оцінку цим спірним правовідносинам, суд розпочинає з аналізу позиції відповідача.

Об`єктом оподаткування, згідно зі ст. 22 ПК України, можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Базою оподаткування, згідно з п. 23.1. ст. 23 ПК України, визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.

База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо (п. 23.2. ст. 23 ПК України).

Відповідно до пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно з п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

З посиланням саме на ці норми відповідач обстоює власну позицію щодо мінімізації позивачем податкових зобов`язань з огляду на обставини нереальності господарських операцій з реалізації металобрухту на користь ТОВ «Укрбрухт» за договором поставки №306/17/25-УБ/148 від 23.02.2018 (т. 9 а.с. 116-117).

Аналізуючи зміст вказаного Договору, суд встановив, що відповідно до умов його п. 1.1., предметом Договору є зобов`язання постачальника (ПАТ «КМЗ») передати (поставити) на умовах оплати покупцю (ТОВ «Укрбрухт») товар: «Металобрухт непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які втратили експлуатаційну цінність і містять чорні метали, а також залишки від оброблення чорних металів, що утворилися в результаті господарської діяльності постачальника».

Відповідно до п. 1.2. цього ж Договору, постачальник надає покупцю акти про походження (акт списання) і гарантує, що товар належить йому на правах власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством.

Згідно з п. 2.1. Договору, за цим Договором товар поставляється окремими партіями. Інформація про номенклатуру та кількості міститься у відповідних специфікаціях. Специфікації на товар, оформлені належним чином і підписані уповноваженими представниками сторін, є невід`ємною частиною цього Договору. За угодою сторін у специфікаціях можуть бути зазначені додаткові відомості про товар, а також інші умови виникнення і виконання зобов`язань за цим Договором.

У специфікаціях до цього Договору зазначаються такі відомості: найменування, умови поставки, ціна, загальна вартість поставки за специфікацією (п. 2.2. Договору).

Якість товару, згідно з п. 3.1. Договору, повинна відповідати вимогам ДСТУ 4121-2002 -брухт чорних металів, ДСТУ 3211:2009 (ГОСТ 1639:2009) - брухт кольорових металів, і технічним вимогам покупця. Товар повинен бути вибухонебезпечним і вільним від радіоактивних матеріалів. Ємності вузлів машин і механізмів (двигуни, коробки передач тощо) повинні бути звільнені від залишків горючих і мастильних матеріалів.

Відповідно до п. 4.1. Договору, постачання здійснюється за рахунок і силами постачальника, в строк, узгоджений сторонами в специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 4.3. Договору, на підтвердження поставки постачальник зобов`язаний представити покупцеві наступні документи: рахунок-фактуру (за вимогою); видаткову накладну; податкову накладну; акт походження товару (Акт списання, за вимогою).

Датою поставки вважається дата видаткової накладної Покупцю. Перехід права власності виникає з моменту оформлення видаткової накладної (п. 4.4. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, загальна сума договору визначається сумами всіх специфікацій на окремі партії.

Розрахунки за поставлений за цим Договором товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 5.2. Договору).

Оплата за Товар здійснюється за вагою нетто (за вирахуванням відсотка засміченості) за результатами приймання покупцем, тобто після визначення відсотка засміченості, якщо інше не передбачено у відповідній специфікації або в додаткових угодах сторін (п. 5.2. Договору).

Перевіркою проаналізовано всього 5 поставок за цим Договором, які були оформлені наступними видатковими накладними, виписаними на адресу покупця:

Вид. накл. дата Товар Од.вим Кількість Ціна,грн Сума,грн.

№

65 26.02.2018 Металеві відходи чорного прокату кг 10000 7,3 73000

120 13.04.2018 Стружка чорного металу кг 4000 4,7 18800

263 21.06.2018 Стружка чорного металу кг 2000 3,7 7400

305 11.07.2018 Металеві відходи чорного прокату кг 5000 5,5 27500

478 10.09.2018 Стружка чорного металу кг 2238 4,4 9847,2

Всього 2018 рік 136 547,2

Також перевіркою встановлено, що у Єдиному реєстрі податкових накладних ПрАТ «КМЗ» зареєстровані податкові накладні, які надані покупцю:

Номер ПН/РКДата випискиЗагальна сума коштів, що підлягає сплатіНоменклатура товарів/послугОдиниця виміру товару/ послугиКількість (об`єм , обсяг)Ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ
4126.02.201873000Металеві відходи чорного прокатукг100007,3
2313.04.201818800Стружка чорного металукг40004,7
5921.06.20187400Стружка чорного металукг20003,7
2811.07.201827500Стружка чорного металукг50005,5
2510.09.20189847,2Стружка чорного металукг22384,4
З боку ТОВ «Укрбрухт» здійснено розрахунки за отримані відходи у безготівковій формі згідно з наступними платіжними дорученнями:

№ 929 від 07.03.2018 у сумі 73 000,00 грн.

№ 1481 від 21.05.2018 у сумі 18 800,00 грн.

№ 1852 від 27.06.2018 у сумі 7 400,00 грн.

№ 2002 від 13.07.2018 у сумі 27 500,00 грн.

№ 2633 від 28.09.2018 у сумі 9 847,20 грн.

При цьому в Акті перевірки зазначено, що специфікації до Договору та акти приймання покупцем до перевірки не надані, як і не надані документи щодо транспортування товару на адресу покупця всупереч умов Договору.

Спростовуючи твердження відповідача з цього приводу, позивач приєднав до матеріалів позову специфікації №1 від 23.02.2018, №2 від 10.04.2018, №3 від 19.06.2018, №4 від 05.07.2018, №5 від 05.09.2018 (т. 9 а.с. 118-123), акти приймання металів чорних (вторинних) №17/25/32 (т. 9 а.с. 125), №17/25/119 від 13.04.2018 (т. 9 а.с. 130), №17/25/162 (т. 9 а.с. 141), №17/25/317 від 28.02.2019 (т. 9 а.с. 147), №17/25/379 від 24.05.2019 (т. 9 а.с. 153) та супутні їм товарно-транспортні накладні (т. 9 а.с. 126-127, 143-144, 149-150, 155-156) і довіреності на отримання ТМЦ (т. 9 а.с. 129,134, 136, 138, 140, 146, 152, 158, 163, 167, 170, 172-173 177-178).

Будь-яких зауважень щодо правильності оформлення цих документів представник відповідача у судових засіданнях не висловив, а суд не виявив, а тому суд приймає ці докази до уваги як такі, що підтверджують реальність задекларованих у них господарських операцій.

З огляду на це, а також з урахуванням наступного, суд визнає хибним висновок перевірки про порушення позивачем вимог законодавства з питань оподаткування.

Так, спірним питанням у контексті досліджуваних правовідносин є не факт реалізації позивачем товару (металобрухту), оскільки податковий орган визнає дохід позивача, а факт відвантаження на адресу та придбання товару саме з боку ТОВ «Укрбрухт», діяльність якого, на переконання податкового органу, спрямована на декларування удаваних операцій з придбання ТМЦ.

У зв`язку з цим суд зазначає, що вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені ст. 44 ПК України, відповідно до п. п. 44.1 та 44.2 якої, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Як встановлено судом вище, на підтвердження факту здійснення господарських операцій за договором поставки, що укладений між позивачем та ТОВ «Укрбрухт», з боку позивача до суду були надані усі необхідні документи, як ті, необхідність яких передбачена чинним законодавством, так і ті, що передбачені умовами договору поставки.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. 1 ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, тоді як частина 2 цієї ж статі визначає перелік обов`язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів, які складені у паперовій або в електронній формі.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами передбачає і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

На час вчинення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані у статусі юридичних осіб та перебували на обліку як платники податків, їх установчі документи недійсними у судовому порядку не визнавалися.

Як встановлено судом вище і не спростовано відповідачем, на підтвердження реальності господарських операцій з поставки металобрухту за укладеним з ТОВ «Укрбрухт» договором з боку позивача були надані відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам Закону №996-ХIV.

Надані документи цілком підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій з поставки металобрухту, який утворюється, що не заперечує відповідач, в процесі господарської (виробничої) діяльності позивача, та відповідно правомірність декларування позивачем сум податку на прибуток.

Ненадання позивачем до перевірки деяких документів, зокрема документу щодо відповідності металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам, не спростовує реальності господарських операцій з поставки металобрухту, оскільки сертифікати якості чи походження товарів на товар не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, такі документи не містять відомостей про господарську операцію.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 05.02.2019 у справі №813/123/16.

До того ж за умовами Договору, а саме пунктом п. 4.3., обов`язок постачальника надати акт походження товару (акт списання) виникає лише за відповідною вимогою, доказів існування якої перевіркою не виявлено.

Тому ненадання позивачем до перевірки цих документів не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Зауваження відповідача з приводу відсутності на момент проведення перевірки товарно-транспортних документів, які втім були надані до суду з позовом, не приймаються судом до уваги в контексті нереальності досліджуваних операцій, оскільки між позивачем та його контрагентом укладено не договір перевезення, а договір поставки, і саме щодо господарських операцій з поставки відповідачем були сформульовані висновки в акті перевірки. В той же час товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за послуги з їх перевезення, а тому в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Подібна правова позиція сформульована, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а, від 11.09.2018 у справі №816/909/17, від 05.02.2019 у справі №813/123/16.

Посилання відповідача на результати досліджень фінансово-господарських операцій, проведених Офісом ВПП ДФС за період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року, якими встановлено, що крім інших, з боку ТОВ «Укрбрухт» оформлено нікчемні правочини та відображено неправдиві дані на користь підприємств реального сектору економіки, що призвело до ухилення від сплати податків на прибуток на суму 357 392 638 млн. грн, суд визнає неприйнятними у цій справі, оскільки законодавством України на сторону цивільно-правової угоди не покладено будь-якого обов`язку здійснювати контроль за дотриманням контрагентом вимог податкового законодавства, подання ним звітності, сплати податків до бюджету. Тобто, чинним законодавством не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої зі сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину. Натомість, кожен платник податків несе індивідуальну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, що є втіленням принципу індивідуального характеру юридичної відповідальності, який закріплений у статті 61 Конституції України.

Результати дослідження Офісу ВПП ДФС не ґрунтуються на безпосередньому аналізі первинних документів, ці результати носять виключно інформативний характер, як і уривки з матеріалів кримінальних проваджень, або посилання на ІР-адресу, з якої здійснювалося подання електронної податкової звітності ТОВ «Укрбрухт», і можуть бути використані податковим органом лише для відшукування доказів, які можуть бути визнані належними і допустимими у суді. Питання правильності відображення платником в обліку здійснених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи в інформаційних базах податкового органу до числа первинних або інших документів бухгалтерського чи податкового обліку не відносяться. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися лише на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без урахування даних первинних документів.

У рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03) також наголошується на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами.

З цих же мотивів суд відкидає як неприйнятні твердження відповідача про те, що ТОВ "Укрбрухт" не відповідає визначенню «спеціалізоване підприємство», не відповідає вимогам Закону України «Про металобрухт», оскільки не має вагового, брухтопереробного та вантажопідйомного обладнання, транспортних засобів, не проходило атестацію, не має жодних дозвільних документів.

За актуальними даними Єдиного державного реєстру судових рішень суд з`ясував, що у кримінальному провадженні №0004228, порушеному за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 3641 КК України, фігурантом якого, крім інших, є ТОВ «Укрбрухт», вирок суду або ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності не винесені.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з вищенаведених положень Кодексу, посилання відповідача на обставини, встановлені в ході кримінального провадження №0004228, в рамках якого органами досудового слідства здійснюються певні заходи процесуального характеру, в тому числі й складаються протоколи допиту, суд визнає неприйнятними, оскільки матеріали кримінального провадження самі по собі не породжують обставин, які можуть мати доказову силу під час розгляду цієї адміністративної справи.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд визнає безпідставними висновки перевірки про порушення ПрАТ «КМЗ» ст.ст. 22, 23, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, П(С)БО №15 «Дохід» по взаємовідносинам з ТОВ «Укрбрухт», що тягне за собою наслідки у вигляді визнання судом протиправним нарахування податковим органом грошового зобов`язання позивачу з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, за податковим повідомленням-рішенням №7 від 14.04.2021 в частині 29700,00 грн за податковим зобов`язанням та в частині 8316,00 грн за штрафними санкціями, а також за податковим повідомленням-рішенням №7 від 14.04.2021 в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2018 року у розмірі 73000,00 грн, та відповідно й скасування цих податкових повідомлень-рішень в означеній частині.

Аналіз висновків перевірки щодо необхідності визнання позивачем доходу за 2018 рік за фактом володіння шістьма силосами, законним власником яких є ТОВ «Лотуре-Агро» (ідентифікаційний код 34287465, м. Київ).

Висновок перевірки про заниження позивачем, в порушення пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, п. 21 П(С)БО 15, іншого операційного доходу на суму 2 707 200,00 грн за 2018 рік грунтуються виключно на аналізі обставин, встановлених господарськими судами у справі №910/7266/14 про банкрутство ТОВ «Лотуре-Агро», та обставин обліку на забалансовому рахунку ПрАТ «КМЗ» матеріальних цінностей на загальну суму 16 893 290,01 грн за договорами про відповідальне зберігання обладнання, укладеними, зокрема, з ТОВ «Лотуре-Агро» на суму 820410,00 грн без ПДВ.

На переконання податкового органу, Господарським судом м. Києва у справі №910/7266/14 ухвалою від 28.11.2018 доведено обставини недобросовісного володіння з боку ПрАТ «КМЗ» майном ТОВ «Лотуре-Агро» у вигляді шести штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12 після закінчення терміну дії договорів їх зберігання №1800308/Х-Р від 18.03.2008 та №230309Т від 23.03.2009, ринкова (справедлива) вартість яких станом на 11.05.2018 становить 2707200,00 грн з ПДВ. На виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14 на користь ТОВ «Лотуре-Агро» 10.12.2018 з ПрАТ «КМЗ» було списано грошові кошти у сумі 2 713 909,22 грн, що відображено в бухгалтерському обліку позивача як операція з відшкодування вартості набутого майна. Однак, відшкодовуючи вартість набутого майна, ПрАТ «КМЗ», всупереч п. 8 П(С)БО 9, п. 21 П(С)БО 15, не відобразило дохід у сумі справедливої вартості безоплатно отриманих активів за 2018 рік.

У свою чергу позивач зазначив, що під час проведення перевірки керівник ПрАТ «КМЗ» повідомляв податковий орган про те, що силоси СМВУ 73.12.К45.В12 після закінчення терміну їх відповідального зберігання були передані на утилізацію, а не використані в процесі виробництва продукції чи подальшого продажу. А тому у податкового органу відсутні підстави стверджувати, що ці силоси є запасами Товариства, які в силу цієї обставини мають оцінюватися за справедливою вартістю. Більш того, постановою Верховного Суду у справі №910/7266/14 набуття права власності позивачем на силоси визнано незаконним, а тому у позивача не виникло таке право, що зайвий раз свідчить про відсутність активу та доходу. Відповідно ж до п. 3 П(С)БО 1, активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому. Враховуючи те, що силоси СМВУ 73.12.К45.В12 не перебували у власності позивача, не використовувалися у господарській діяльності, а тому й не призвели до збільшення активів позивача, а також те, що їх використання у майбутньому не відбулося та не планувалося, оскільки вони були передані на утилізацію, то відсутні й підстави визнавати їх активами та визнавати доходом.

З огляду на це позивач вважає, що висновки податкового органу стосовно порушення позивачем пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, внаслідок чого занижено інший операційних дохід на суму 2 707 200 грн за 2018 рік, є помилковими та протиправними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам з цього приводу, суд враховує наступні обставини.

Висновки перевірки у цій частині, як і заперечення позивача, грунтуються на аналізі обставин, встановлених господарськими судами у справі №910/7266/14 про банкрутство ТОВ «Лотуре-Агро».

Так, ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14 заяву ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара І.О. до ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна задоволено повністю та стягнуто з ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» на користь ТОВ «Лотуре-Агро» 2 707 200,00 грн, як відшкодування вартості 6 (шести) штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12.

Однак постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 цю ухвалу скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара І.О. до ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна.

В решті-решт постановою Верховного Суду від 27.03.2019 касаційну скаргу ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара І.О. задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 скасовано, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14 залишено в силі.

З`ясовуючи обставини, які були встановлені судами у справі №910/7266/14, суд вивчав зміст ухвали Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 (т. 12 а.с. 173-175).

Так, господарським судом у справі №910/7266/14, крім іншого, було встановлено, що …постановою господарського суду міста Києва від 16.05.2016 р. відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Лотуре-Агро» () та призначено ліквідатора арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №143 від 15.04.2013).

Ліквідатором встановлено, що 12.12.2007 ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» перерахувало ВАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» передплату 1 мільйон гривень за виготовлення 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12.

За договором зберігання № 1800308/Х-Р від 18.03.2008 ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» передало на зберігання ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» 6 (шість) шт. силосів СМВУ.73.12.К45.В12, що підтверджується актом приймання-передачі №1 від 18.03.2008 р. підписаним представниками сторін правочину та скріпленим відтиском печатки зберігача.

Також, 23.03.2009 правовідносини зі зберігання майна ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» були продовжені договором зберігання № 230309 Т від 23.03.2009, укладеним між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД».

Вказане майно ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» не було витребуване керівниками ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО».

До спливу строків набувальної давності, ліквідатор ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» звернувся з вимогою від 04.10.2016 до ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» про повернення шести штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12. Вказана вимога ліквідатора була залишена без належного реагування.

14.08.2017 ліквідатор ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражний керуючий Гусар І.О. звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про зобов`язання ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» вчинити дії, в результаті яких передати ТОВ «Лотуре-Агро» 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, вартістю 984 492,00 грн. з ПДВ, яке ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» отримало від ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» на зберігання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018р. у справі №910/7266/14 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара І.О. про зобов`язання вчинити дії від 15.08.2017 №02-01 /4-600.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується, що 12.12.2007 ТОВ «Лотуре-Агро» оплатило ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» 1000000,00 (один мільйон гривень 00 копійок) гривень за виготовлення 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12., а 18.03.2008 ТОВ «Лотуре-Агро», як власник вказаного майна, передало ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» на зберігання 6 (шість) штук силосів СМВУ. 73.12.К45.В12. Зазначене апелянтом не заперечувалось.

…

Під час розгляду вищевказаної заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро», ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» повідомив суд першої інстанції та апеляційний суд, що 18.03.2017 ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» став власником шести штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, які були передані йому на зберігання за договором зберігання від 18.03.2008 № 180308/Х-Р в зв`язку із спливом терміну набувальної давності.

…

Під час розгляду вищевказаної заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро», ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» повідомив суд першої інстанції та апеляційний суд, що ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» утилізував шість штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12 після спливу терміну набувальноі давності.

Таким чином, за ст. 75 ГПК України постановою Київського апеляційного суду від 11.04.2018 р. у справі № 910/7266/14, встановленими є обставини, які звільняються від доказування:

1) 12.12.2007 ТОВ «Лотуре-Агро» оплатило ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 копійок) гривень за виготовлення 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12.

2) 18.03.2008 ТОВ «Лотуре-Агро», як власник вказаного майна, передало ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» на зберігання 6 (шість) штук силосів CMBУ.73.12.K45.B12.

3) ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» утилізував шість штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12.

…

Отже, відповідно до ст. 387, 1212, 1213 ЦК України ТОВ «Лотуре-Агро», як власник 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, має право вимагати відшкодування вартості 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12 від ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», оскільки ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» незаконно заволодів вказаним майном ТОВ «Лотуре-Агро» до спливу строку набувальної давності, та утилізував вказане майно без відома і в супереч інтересам ТОВ «Лотуре- Агро».

З метою формування ліквідаційної маси ТОВ «Лотуре-Агро», ліквідатор ТОВ «Лотуре-Агро» звернувся до незалежного оцінювача для визначення ринкової вартості 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, які незаконно не були повернуті ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» на вимогу ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро».

Згідно висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності, ринкова вартість вищевказаних 6 (шість) штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12, станом на 11.05.2018р. становить 2 256 000,00 грн. без ПДВ (20%), разом із ПДВ (2256000,00+20%) становить 2 707 200,00 грн…

Залишаючи в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14, Верховний Суд продублював висновки суду першої інстанції про те, що відсутність добросовісності у володінні майном спростовує позицію ПАТ «КМЗ», що закінчення терміну визначеного в договорі зберігання №1800308/Х Р від 18.03.2008 та договорі зберігання №230309Т від 23.03.2009 щодо зберігання шести штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, право власності на які належало ТОВ «Лотуре-Агро», є обставиною, яка свідчить про відсутність правової підстави для перебування вказаного майна у ПАТ «КМЗ».

При цьому Верховний Суд у пункті 32 своєї постанови сформулював власний висновок наступного змісту: «Зазначене є свідченням того, що відповідно до ст. 387, 1212, 1213 ЦК України ТОВ «Лотуре-Агро», як власник 6 (шести) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, має право вимагати відшкодування вартості 6 (шести) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12 від ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», оскільки ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» недобросовісно володів вказаним майном ТОВ «Лотуре-Агро», та утилізував вказане майно без відома і в супереч інтересам ТОВ «Лотуре- Агро».» (т. 11 а.с. 161-171).

Перевіряючи обставини, які Господарський суд м. Києва в ухвалі від 21.11.2018 назвав встановленими за ст. 75 ГПК України постановою Київського апеляційного суду від 11.04.2018 у справі №910/7266/14, адміністративний суд, використовуючи відкриті дані Єдиного державного реєстру судових рішень, звернувся до вивчення змісту вказаної постанови Київського апеляційного (найімовірніше що господарського) суду від 11.04.2018 у справі №910/7266/14.

Так, у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 у справі №910/7266/14 (т. 12 а.с. 176-180) судова колегія, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви ліквідатора про зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зазначила, що ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» не надано до суду першої інстанції та до апеляційної інстанції жодних документів, які б підтверджували про повідомлення ТОВ «Лотуре-Агро» про загрозу знищення майна, прийняття ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» на баланс майна, зазначеного у договорі зберігання від 18.03.2008 №1800308/Х-Р, визначення технічного стану майна, природного зносу та інших підстав для утилізації зазначеного майна, а також документів, що підтверджують утилізацію майна, переданого за договором зберігання 18.03.2008 №1800308/Х-Р.

Таким чином висновок щодо утилізації ПАТ «КМЗ» шести штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, сформульований в ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14, та продубльований позивачем у позовній заяві, не відповідає джерелу, з якого Господарський суд міста Києва черпав інформацію про це, що адміністративний суд не може залишати поза увагою при вирішенні даного публічно-правового спору.

Крім цього, твердження позивача у судових засіданнях про те, що пунктом 32 постанови Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №910/7266/14 встановлено факт утилізації 6 штук силосів не містять у собі раціонального змісту, оскільки в силу ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Більш того, такі обставини не встановлені й ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14, оскільки в контексті з`ясування обставин щодо не/утилізації силосів ця ухвала є відсилочною до постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 у цій же справі, який у свою чергу жодних документів, які підтверджують утилізацію майна, переданого за договором зберігання від 18.03.2008 №1800308/Х-Р, не виявив.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують факт утилізації цих шести силосів, як зазначала у судових засіданнях представник відповідача, Товариство до перевірки не надало.

Не надано таких доказів і до суду, з огляду на що суд формулює висновок про те, що ці шість штук силосів перебували у володінні позивача як протягом дії договорів відповідального зберігання, так і після завершення їх дії, і впритул до кінця періоду, за який проводилася перевірка, якщо ці силоси не вибули з володіння позивача раніше.

Особливістю цього володіння є лише те, що після завершення дії договорів зберігання №1800308/Х-Р від 18.03.2008 та №230309Т від 23.03.2009 позивач здійснював права недобросовісного володільця відносно майна належного ТОВ «Лотуре-Агро», висновок про що сформульовано у п. 24 вже згаданої постанови Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №910/7266/14. Цей стан недобросовісного володіння зберігався за позивачем до 10.12.2018, тобто до моменту фактичного стягнення з ПАТ «КМЗ» на користь ТОВ «Лотуре-Агро» 2707200,00 грн, як відшкодування вартості 6 штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12, факт чого перевірка пов`язує зі списанням вказаної суми коштів згідно з банківською випискою ПАТ Креді Агріколь (арк. 27 Акту).

Як встановлено перевіркою, станом на 31.12.2017, 31.12.2018 на забалансовому рахунку 023 «Матеріальні цінності на відповідальному зберіганні» ПрАТ «КМЗ» обліковувалися матеріальні цінності по укладених договорах про відповідальне зберігання обладнання, укладених, зокрема, з ТОВ «Лотуре-Агро» на суму 820 410,00 грн без ПДВ.

За фактом стягнення з позивача на користь ТОВ «Лотуре-Агро» 2707200,00 грн, як відшкодування вартості 6 штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12 у бухгалтерському обліку ПрАТ «КМЗ» здійснено проводку: Дт 948 «Визнані штрафи, пені, неустойки» Кт 68 «Розрахунки за авансами одержаними в національній валюті» - 2 707 200,00 грн.

Відповідно до абз. «в» пп. 14.1.13. п. 14.1. ст. 14 ПК України, безоплатно надані товари, роботи, послуги товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до п. 21 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, (надалі П(С)БО 15) дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

Згідно з пунктом 5 П(С)БО 15, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

З посиланням саме на це нормативно-правове регулювання відповідач дійшов висновку про те, що відшкодовуючи вартість набутого майна, ПрАТ «КМЗ» не відобразило дохід у сумі справедливої вартості безоплатно отриманих активів у відповідності до п. 8 П(С)БО 9, п. 21 П(С)БО 15 «Дохід».

Однак суд визнає такий висновок помилковим з наступних підстав.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі Закон №996-XIV).

Частиною 1 статті 9 вказаного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинний документ, за визначенням наведеним у статті 1 цього ж Закону, - документ, який містить відомості про господарську операцію, тоді як господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином лише первинний документ може бути підставою для бухгалтерського обліку і лише господарських операцій.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Всупереч вищенаведеним вимогам Закону №996-XIV податковий орган сформулював висновок про порушення платником податків пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України внаслідок недотримання позивачем правил бухгалтерського обліку доходів з огляду лише на факт стягнення 10.12.2018 з позивача на користь ТОВ «Лотуре-Агро» 2 707 200,00 грн в якості відшкодування вартості 6 штук силосів в ході примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 21.11.2018 у справі №910/7266/14.

Тож очевидним для адміністративного суду у спірному випадку є висновок про те, що за відсутності відповідних первинних документів позивач не може відобразити дохід у сумі справедливої вартості безоплатно отриманих товарів у вигляді шести штук силосів, як на цьому наполягає відповідач. При цьому позивач не може стверджувати і про факт утилізації цих же шести штук силосів за відсутності документів первинного бухгалтеського обліку, які підтверджують цей факт.

За таких обставин, а також з урахуванням з`ясованих судом вище обставин відсутності доказів вибуття з володіння ПрАТ «КМЗ» шести штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12, їх бухгалтерський облік має здійснюватися як і раніше, тобто на забалансовому рахунку 023 «Матеріальні цінності на відповідальному зберіганні» аж до моменту зміни статусу цього майна виключно на підставі первинних документів, складених у відповідності до ст. 9 Закону №996-XIV.

Відтак висновок перевірки про порушення ПрАТ «КМЗ» пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, внаслідок чого встановлено заниження іншого операційного доходу на суму 2707200,00 грн за 2018 рік з огляду на обставин обліку на забалансовому рахунку ПрАТ «КМЗ» матеріальних цінностей за договорами про відповідальне зберігання обладнання, укладеними, зокрема, з ТОВ «Лотуре-Агро» на суму 820 410,00 грн без ПДВ, суд визнає протиправним, з огляду на що збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №7 від 14.04.201 в частині 487 296,00 грн податкового зобов`язання та в частині 136 442,88 грн штрафних санкцій також є неправомірним, у зв`язку з чим це податкове повідомлення-рішення слід скасувати в означеній частині.

Аналіз взаємовідносин з ТОВ «Дорадо Стіл» (ідентифікаційний код 38835390, м. Дніпропетровськ) з приводу придбання позивачем слюсарних інструментів, взаємовідносин з ТОВ «Технічні матеріали» (ідентифікаційний код 31693913, Харківська область, смт. Високий) з приводу придбання позивачем паперу і картону, взаємовідносин з ТОВ «Хімтрейд плюс» (ідентифікаційний код 40849161, м. Харків) з приводу придбання позивачем фіксатора та взаємовідносин з НВП «Промтехснаб» (ідентифікаційний код 30235387, м. Харків) з приводу реальності придбання позивачем двох вентилів.

Висновок перевірки про нереальність операцій з постачання позивачу товарно-матеріальних цінностей з боку саме цих постачальників грунтується на встановлених перевіркою обставинах відсутності документів про транспортування, неможливості з`ясування походження товару за ланцюгом постачальників, які не є виробниками цього товару і при цьому ж не мають достатньої чисельності та основних фондів для здійснення фінансово-господарської діяльності, а також з огляду на наявність відкритих кримінальних проваджень відносно ТОВ «Дорадо Стіл» та інших суб`єктів господарювання по ланцюгу постачальників.

Спростовуючи висновки перевірки з цього приводу, позивач зазначає, що основним видом діяльності ПрАТ «КМЗ» є виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства, установлення та монтаж машин і устаткування, будівництво елеваторів, тощо. Тож для виконання позивачем своєї діяльності йому необхідні інструменти, пакувальні та інші матеріали, які він використовує безпосередньо у своїй виробничій діяльності.

Документами, які в сукупності підтверджують факт здійснення господарських операцій є договори, видаткові накладні, прибуткові ордери, вимоги, картки складського обліку матеріалів, рахунки-фактури, банківські виписки, квитанції ТОВ «Нової пошти».

Всі вищезазначені документи підписані та мають усі обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оплата отриманого товару була здійснена у повному розмірі, що не заперечується висновками акту перевірки та підтверджується банківськими виписками й інформацією бухгалтерського обліку.

Як повідомляє ТОВ «Нова пошта», протягом 2017-2019 років юридичні особи мали можливість направляти відправлення без укладання договору про організацію перевезення відправлень. До того ж відсутність товарно-транспортних накладних та інших транспортних документів за договором постачання не є достатньою підставою для висновку про безтоварний характер операції з постачання продукції коли мова йде про правильність формування податкового кредиту та витрат за взаємовідносинами з приводу купівлі-продажу, а не за взаємовідносинами з приводу надання послуг з перевезень.

Відсутність у контрагентів необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент перевірки не свідчить про безтоварність угод поставки, так як податковим органом не досліджено можливості залучення постачальниками матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод.

А тому висновки податкового органу, які, на переконання позивача, базуються лише на податковій інформації та суб`єктивній думці посадових осіб податкового органу, є безпідставними та необґрунтованими.

Надаючи правову оцінку цим спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Взаємовідносини позивача з ТОВ «Дорадо стіл» будувалися навколо договору поставки від 01.06.2017 №01/06/2017 (т. 4 а.с. 1-4), за умовами якого Постачальник: ТОВ «Дорадо стіл» в особі директора Гіріча Сергія Юрійовича зобов`язується поставити та передати у власність Покупця: ПАТ «КМЗ» в особі генерального директора Калашник Валерії Михайлівни інструмент у кількості, асортименті, по цінах, що визначаються відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору. Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього постачальнику грошові кошти в порядку та на умовах, визначених даним договором. Поставка здійснюється на умовах DDP склад покупці (згідно правил ІНКОТЕРМС-2010): м. Карлівка, вул. С.Нігояна, 2.

На виконання умов цього договору його учасниками були підписані специфікації з відображенням найменування товару (різець відрізний, різець прохідний упорний вигнутий, різець підрізний відігнутий, набір торцевих головок, викрутка хрестова, викрутка прямий шліц, штангенциркуль, коло лепесткове, коло зачисне, коло армоване, шліфувальна шкурка на тканевій основі, втулка перехідна, патрон свердлильний, молоток слюсарний, керно і т.і.), його кількості, ціни та умов поставки (на склад покупця за рахунок постачальника) (т. 4 а.с. 5-120).

Факт поставки (передачі) товару від ТОВ «Дорадо стіл» до ПАТ «КМЗ» позивач підтверджує прибутковими ордерами, рахунками-фактури та видатковими накладними (т. 4 а.с. 199- 269, т. 5 а.с. 1-286, т. 6 а.с. 1-294, т. 7 а.с. 1-95).

Податковою перевіркою встановлено, що оплата за придбані ТМЦ була здійснена у безготівковій формі на загальну суму 1 075 281,48 грн з ПДВ. Станом на 30.09.2019 заборгованість між платниками відсутня.

Разом з цим в Акті (стор. 64-72) зазначено, що документи, які свідчать про транспортування ТМЦ, до перевірки не надані. Частково у підприємства наявні квитанції Нової пошти.

Харківським управлінням Офісу ВПП ДПС був направлений запит до ТОВ «Нова пошта» №15170/10/28-10-13-14 від 14.04.2020 з приводу надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Дорадо стіл» та оформлення відправлень на адресу ПрАТ «КМЗ». Листом від 16.05.2020 №1405 (вх. №14321/10 від 18.05.2020) ТОВ «Нова пошта» повідомило, що компанія не працювала за договором з юридичною особою ТОВ «Дорадо стіл», з урахуванням чого перевіркою зроблено висновок про те, що факт транспортування ТМЦ від ТОВ «Дорадо стіл» на адресу ПрАТ «КМЗ» не підтверджено.

До того ж Харківським управлінням офісу ВПП ДФС з аналізу фінансово-господарської діяльності встановлено, що основна діяльність ТОВ «Дорадо стіл» - неспеціалізована оптова торгівля. Відповідно до звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за 2017 рік працювало у штаті 1 особа, за цивільно-правовими договорами 0 осіб; загальна сума нарахованої зарплати 1700,00 грн; за 2018 рік працювало у штаті 2 особи, за цивільно-правовими договорами 0 осіб; загальна сума нарахованої зарплати 5900,00 грн; за 2019 рік працювало у штаті 1 особа, за цивільно-правовими договорами 0 осіб; загальна сума нарахованої зарплати 3000,00 грн. Згідно з фінансовими звітами суб`єкта підприємницької діяльності вартість основних засобів склала 0,8 тис.грн.

До Харківського управління Офісу ВПП ДПС надійшла узагальнена податкова інформація від ГУДПС у Дніпропетровській області від 29.11.2019 №13351/04-36-52-30/28835390 за звітні періоди декларування ПДВ вересень-жовтень 2019 року ТОВ «Дорадо стіл» () щодо фінансово-господарських операцій з постачання/придбання та правомірності складання/отримання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних виписаних/отриманих за вересень-жовтень 2019 року, а також при визначенні сум податкових зобов`язань та податкового кредиту за вересень-жовтень 2019 року, відповідно до якої за звітні періоди декларування ПДВ вересень-жовтень 2019 року встановлено неправомірне складання податкових накладних з порушенням норм п.п. «а»/«б» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, абзаців перших пп. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 Кодексу, перелік яких наведено у п.п. 5.1.2 п. 5.1 цієї узагальненої податкової інформації, визначення платником податків сум податкових зобов`язань при продажу товарів/послуг на загальну суму 62 344,91 грн; визначення платником податків сум податкового кредиту при придбанні товарів/послуг на загальну суму 63 671,88 грн, чим порушено норми п.п. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців 1-3 п. 198.2, абзаців 1, 2 п. 198.3 та абзацу 3 п. 198.6 ст. 198, абзаців 2 і 3 п. 201.10 ст. 201 Кодексу.

Крім цього перевіркою встановлено, що ТОВ «Дорадо стіл» є фігурантом кримінального провадження №0000154 від 21.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 205 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «Логіст Аксель» () у вересні 2019 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Логіст Аксель» не є виробником вищезазначеного товару.

Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Логіст Аксель» по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини з ТОВ «Селект Проф» () у вересні 2019 року.

З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Селект Проф» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Селект Проф».

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ТОВ «Дорадо стіл».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «Торгівельна компанія «Олімпіка»» () у вересні 2019 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Торгівельна компанія «Олімпіка»» є фігурантом кримінального провадження №0000056 від 10.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2051 КК України. Відповідно проведеного аналізу інформаційних базах ДПС України, ТОВ «Торгівельна компанія «Олімпіка»» не є виробником вищезазначеного товару.

Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Торгівельна компанія «Олімпіка»» по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Торгівельна компанія «Олімпіка»» () з ТОВ «Транспайр» () у вересні 2019 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Транспайр» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Транспайр».

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ТОВ «Дорадо стіл».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «Маден Днепр» () у серпні-вересні 2019 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Маден Днепр» є фігурантом кримінального провадження №0000048 від 27.11.2017. Відповідно проведеного аналізу інформаційних базах ДПС України, ТОВ «Маден Днепр» не є виробником вищезазначеного товару.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Маден Днепр» () з ТОВ «Гленфілд» () у серпні-вересні 2019 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Гленфілд» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Гленфілд».

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товару, реалізованого на адресу ТОВ «Дорадо стіл».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «Квадротех» () у вересні 2017- березні 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Квадротех» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Квадротех». ТОВ «Квадротех» є фігурантом кримінального провадження №0000048 від 27.11.2017.

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Дорадо стіл».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «Біал» () у квітні-липні 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Біал» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Біал».

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих постачальниками на адресу ТОВ «Дорадо стіл».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «Міраторг» () у червні-вересні 2017 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Міраторг» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Міраторг». ТОВ «Міраторг» є фігурантом кримінального провадження №0000542 від 30.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих постачальниками на адресу ТОВ «Дорадо стіл».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Дорадо стіл» з ТОВ «НВП Медокс» () у березні-жовтні 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «НВП Медокс» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «НВП Медокс». ТОВ «НВП Медокс» є фігурантом кримінального провадження № 0000048 від 27.11.2017.

З огляду на всі ці обставини перевіркою сформульовано висновок про те, що операції з поставки по ланцюгу «постачальники - ТОВ «Дорадо стіл» - ПрАТ «КМЗ» не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів (робіт, послуг) і не спричиняють реального настання правових наслідків. Вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з використанням контрагентів, які не виконують свої податкові зобов`язання. Тобто, у контрагентів/постачальників відсутні об`єкти оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам покупцям. Відповідно у ТОВ «Дорадо стіл» відсутній факт реального вчинення господарських операцій з ТОВ «Логіст Аксель», ТОВ «Торгівельна компанія «Олімпіка», ТОВ «Маден-Днепр», ТОВ «Квадротех», ТОВ «Біал», ТОВ «Фірма «Міраторг», ТОВ НВП «Медокс» за 2017-2019 роки. Тому неможливо встановити походження товару, на який виписані документи бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Дорадо стіл», яке здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин ПрАТ «КМЗ» з ТОВ «Технічні матеріали» (ідентифікаційний код 31693913, Харківська область, смт. Високий) представником позивача до суду надано первинні документи у вигляді видаткових накладних на придбання паперу офсетного, картону, паперу пакувального, електрокартону, паперу парафінованого, подорожні листи щодо транспортування ТМЦ, прибуткові документи, перелік яких відображений на стор. 72-74 Акту. Розрахунок здійснено у безготівковий формі, станом на 31.12.2018 кредиторська заборгованість ПрАТ «КМЗ» становить 8000,00 грн.

Перевіркою встановлено, що у подорожніх листах не зазначені адреси та назви постачальників, натомість вказані лише міста.

До того ж перевіркою встановлено, що до Харківського управління Офісу ВПП ДФС надійшли узагальнені податкові інформації від ГУДФС у Харківській області:

- від 30.01.2019 №77/20-40-14-11-11/31693913 за звітний період декларування ПДВ за вересень 2016 року - липень 2018 року ТОВ "Технічні Матеріали" () щодо фінансово-господарських операцій з придбання та фінансово-господарських операцій з постачання і правомірності складання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних на адресу покупців а також при визначенні сум податкових зобов`язань і податкового кредиту за періоди вересень, жовтень 2016 року, липень 2017 року, січень, лютий березень, травень, червень, липень 2018 року, відповідно до якої на підприємстві ТОВ «Технічні Матеріали» працює 1 особа директор ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) без окладу як засновник, що недостатньо для ведення господарської діяльності в обсягах, задекларованих у податкових деклараціях з ПДВ за періоди, охоплені узагальненою податковою інформацією. У періоді, охопленому узагальненою податковою інформацією ТОВ "Технічні Матеріали" () було оформлено господарські операції з придбання у значних обсягах товарів (лист, труба, дріт, чушка, пруток, тощо), які потребують значного обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу, наявності спеціальних знань (фаху) працівників, високого рівня їх оплати праці тощо та не співвідносні з наявним трудовим ресурсом. Інформація щодо придбання стороннього трудового ресурсу для здійснення діяльності ТОВ «Технічні Матеріали» відсутня. Номенклатура та обсяг придбаної та реалізованої продукції свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності однією особою.

З огляду на це вбачається неможливість виконання ТОВ «Технічні Матеріали» досліджуваних господарських операцій наявним трудовим ресурсом, а аналізом придбаного та реалізованого ТОВ «Технічні Матеріали» товару, враховуючи, що відповідні послуги із залученням сторонніх осіб та послуги з експлуатації основних засобів не придбавались, можливо дійти висновку що підприємство не мало повноцінної можливості здійснювати досліджувані господарські операції, оформлені за вересень, жовтень 2016 року, липень 2017 року, січень, лютий березень, травень, червень, липень 2018 року.

Оперативне управління ГУ ДФС у Харківській області службовою запискою від 11.01.2019 №238/20-40-21-14-07 повідомило, що під час обстеження адреси ТОВ «Технічні Матеріали» () було встановлено, що підприємство за даною адресою не знаходиться, натомість за даною адресою мешкає громадянка ОСОБА_2 .

За результатами аналізу встановлено нереальність придбання ідентифікованого товару, введення в обіг якого (первинний продаж) не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга його продажу з боку ТОВ «Гартек ЛТД» () за вересень, жовтень 2016 року, ТОВ «Мегаполіс Буд» () за липень 2017 року, ТОВ «Саргас 2016» () за січень, лютий 2018 року, ТОВ «Містраль ТФ» () за березень 2018 року, ПП «К`ю Партс» () за травень, червень, липень 2018 року. Виходячи з вищенаведеного, ТОВ "Технічні Матеріали" () здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту;

- від 26.04.2019 №418/20-40-14-11-11/31693913 за звітні періоди декларування ПДВ лютий - листопад 2018 року ТОВ "Технічні Матеріали" щодо фінансово-господарських операцій з придбання у ТОВ «Харківський завод феросплавів» () за лютий, серпень 2018 року, у ТОВ «Кейнфорд» () за березень, квітень 2018 року, у ПП «Юнісвіт» (), у ПП «К`ю Партс» () за серпень 2018 року, з ПП «Фостерс» () за вересень, жовтень, листопад 2018 року, з ТОВ «СМТ Торг» () за жовтень 2018 року, та фінансово-господарських операцій з постачання і правомірності складання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних на адресу контрагентів-покупців, а також при визначенні сум податкових зобов`язань і податкового кредиту за періоди лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2018 року у зв`язку з відcутністю платника податків за місцезнаходженням. Факт відcутності ТОВ "Технічні Матеріали" () за місцезнаходженням засвідчено службовою запискою оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області від 11.01.2019 №238/20-40-21-14-07

- від 14.06.2019 №508/20-40-14-11-11/31693913 за звітні періоди декларування ПДВ жовтень 2017 року, лютий, березень, квітень 2019року ТОВ "Технічні Матеріали" () щодо фінансово-господарських операцій з придбання у контрагентів -постачальників за жовтень 2017 року, лютий, березень, квітень 2019року та фінансово-господарських операцій з постачання й правомірності складання і реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних на адресу контрагентів-покупців, а також при визначенні сум податкових зобов`язань і податкового кредиту за періоди жовтень 2017 року, лютий, березень, квітень 2019року, відповідно до якої факт відcутності ТОВ "Технічні Матеріали" () за місцезнаходженням засвідчено службовою запискою оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області від 11.01.2019 №238/20-40-21-14-07

Таким чином, вбачається відсутність об`єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ "Технічні Матеріали" () господарських операцій в охоплених податковою інформацією періодах з придбання товарів та, відповідно, їх реалізації на адресу контрагентів-покупців.

- від 20.08.2019 №616/20-40-14-11-11/31693913 за звітні періоди декларування ПДВ лютий, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, грудень 2018 року, січень 2019 року ТОВ "Технічні Матеріали" () щодо фінансово-господарських операцій з придбання у ТОВ "Саргас 2016" (), ТОВ "Харківський завод феросплавів" (), ТОВ "Фортуна-Побутторг" () за лютий 2018 року, у ТОВ "Трейдком-Торг" () за квітень, травень, червень, вересень, жовтень, грудень 2018 року, у ПП "Смартбуд-Трейд" () за грудень 2018 року, у ТОВ "Роулі Груп" () за січень 2019 року, та фінансово-господарських операцій з постачання і правомірності складання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних на адресу контрагентів-покупців, а також при визначенні сум податкових зобов`язань і податкового кредиту за періоди лютий, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, грудень 2018 року, січень 2019 року

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ "Технічні Матеріали" () здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.»

Харківським управлінням офісу великих платників податків ДПС при аналізі фінансово-господарської діяльності ТОВ «Технічні Матеріали», зокрема податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ): за 1 квартал 2017 року № від 19.04.2017, за 2 квартал 2017 року № від 08.08.2017, за 4 квартал 2017 № від 13.01.2018, за 1 квартал 2018 року № від 18.04.2018, за 2 квартал 2018 року № від 17.07.2018, за 4 квартал 2018 року № кількість працюючих - 1 особа. Згідно з фінансовими звітами суб`єкта підприємницької діяльності вартість основних засобів склала 9,2 тис.грн. станом на 31.12.2017 та 15,3 тис.грн. станом на 31.12.2018. Рішення про відповідність ТОВ «Технічні Матеріали» критеріям ризиковості від 04.02.2020 №8581 встановлено взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості; наявна негативна податкова інформація по контрагентах, складено узагальнену податкову інформацію.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Технічні Матеріали» з ТОВ «Бест Прайд» () у січні 2017 року, яке не є виробником вищезазначеного товару. Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Бест Прайд» встановлено придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Бест Прайд». ТОВ «Бест Прайд» є фігурантом кримінального провадження №0000045 від 27.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Технічні Матеріали» з ТОВ «Пром-Юг Трейд» () у березні 2017 року встановлено, що ТОВ «Пром-Юг Трейд» не є виробником вищезазначеного товару. Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Пром-Юг Трейд» встановлено придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Пром-Юг Трейд». ТОВ «Пром-Юг Трейд» є фігурантом кримінального провадження №0000717 від 23.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Технічні Матеріали» з ПП «К`ю Партс» () у червні-липні 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «К`ю Партс» встановлено, що ТОВ «К`ю Партс» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «К`ю Партс» . Фахівцями ГУ ДФС у Харківській області складена податкова інформація від 20.09.2018 №744/20-40-14-12-12 щодо ТОВ «К`ю Партс» (податковий номер 36458906) за звітний період декларування ПДВ червень, липень 2018 року, з причини відсутності посадових осіб підприємства за юридичною адресою: Харківська обл., вул. Плеханівська, буд. 126/1, що засвідчено листом ОУ ГУ ДФС у Харківській області від 31.08.2018 №3053/20-40-21-13-08, якою встановлено нереальність господарських відносин з ТОВ «Технічні Матеріали» за червень, липень 2018 року на суму ПДВ 133 777,45 грн та 55681,09 грн відповідно.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Технічні Матеріали» з ПП «Технобазіс» () у серпні та жовтні 2017 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Технобазіс» встановлено, що ТОВ «Технобазіс» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Технобазіс». ТОВ «Технобазіс» є фігурантом кримінального провадження №0008451 від 12.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Технічні Матеріали» з ТОВ «Харківський завод феросплавів» () у лютому 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Харківський завод феросплавів» встановлено, що ТОВ «Харківський завод феросплавів» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Харківський завод феросплавів». Фахівцями ГУ ДФС у Харківській області складена податкова інформація від 30.11.2018 №137/-40-12-14-17/41121191 щодо ТОВ «Харківський завод феросплавів» (податковий номер 41121191) за звітний період декларування ПДВ cічень-липень 2018 року, якою встановлено нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Технічні Матеріали» за лютий, липень 2018 року на суму ПДВ 12 172,42 грн та 30 893,77 грн відповідно. ТОВ «Харківський завод феросплавів» є фігурантом кримінального провадження №0000324 від 26.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Технічні Матеріали» з ПП «Юнісвіт» () у серпні 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС України та в ході аналізу податкової звітності ПП «Юнісвіт» встановлено, що ПП «Юнісвіт» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ПП «Юнісвіт». Фахівцями ГУ ДФС у Харківській області складена податкова інформація від 28.12.2018 № 216/20-40-57-05-33/40479838 щодо ПП "Юнісвіт" (податковий номер 40479838) за звітний період декларування ПДВ серпень 2018 року, якою встановлено нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Технічні Матеріали» за серпень 2018 року на суму ПДВ 50 032,79 грн.

Враховуючи вищевикладене, у ТОВ «Технічні Матеріали» відсутній факт реального вчинення господарських операцій з ТОВ «Бест Прайд», ТОВ «Пром-Юг Трейд», ПП «К`ю Партс», ПП «Технобазіс», ТОВ «Харківський завод феросплавів», ПП «Юнісвіт» за 2017-2018 роки. Тому неможливо встановити походження товару, на які виписані документи бухгалтерсьського та податкового обліку підприємством ТОВ «Технічні Матеріали» на адресу ПрАТ «КМЗ».

Виходячи з наведеного, ТОВ «Технічні Матеріали» здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин ПрАТ «КМЗ» з ТОВ «Хімтрейд плюс» (ідентифікаційний код 40849161, м. Харків) представником позивача до суду надано первинні документи у вигляді видаткових накладних на придбання фіксаторів різьби високої, середньої міцності та високотемпературного, прибуткові документи, перелік яких відображений на стор. 90-91 Акту. Розрахунок здійснено у безготівковий формі на загальну суму 204 304,80 грн з ПДВ, станом на 31.12.2018 заборгованість між платниками відсутня.

При цьому в Акті зазначено, що до перевірки надані документи про транспортування ТМЦ у вигляді квитанцій ТОВ «Нова пошта» з адресою відправника: м. Харків, 61072 а/с 8433. У зв`язку з цим Харківським управлінням Офісу ВПП ДПС був направлений запит до ТОВ «Нова пошта» №15170/10/28-10-13-14 від 14.04.2020 щодо надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Хімтрейд Плюс» та оформлення відправлень на адресу ПрАТ «КМЗ». Листом від 16.05.2020 № 1405 (вх. №14321/10 від 18.05.2020) ТОВ «Нова пошта» повідомлено, що компанією був укладений договір з ТОВ «Хімтрейд Плюс» про надання послуг з організації перевезення відправлень №135981 від 20.04.2017. Послуги надавалися в межах території України, відправки різним юридичним особам. Виокремити відправлення на адресу ПрАТ «Карлівський машинобудівний завод» немає можливості.

Листом 17.05.2019 №446/20-40-14-11-11/40849161 до Харківського управління Офісу ВПП ДФС надійшла узагальнена податкова інформація ГУ ДФС у Харківській області за звітні періоди декларування ПДВ жовтень 2017 року, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2018 року ТОВ «Хімтрейд Плюс» () з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами-постачальниками за грудень 2017 року, липень, вересень, жовтень 2018 року з ТОВ "Обсидіан Компані" (код за ), за лютий 2018 року з ТОВ "Сінгуляріс" (код за ), за червень 2018 року з ТОВ "Лоял Консалтинг" (код за ), за січень, лютий, березень, квітень, липень 2018 року з ТОВ "Ларгіус" (код за ), за травень, липень, серпень, вересень, грудень 2018 року з ТОВ "Екотрастбуд" (код за ), за жовтень 2017 року, січень, березень, квітень 2018 року з ТОВ "Джойн ЛТД" (код за ), за червень 2018 року з ТОВ "Будкомпанія Інновтренд" (код за ), за жовтень 2017 року з ТОВ "Амбер Продакшн" (код за ).

Під час проведення аналізу можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання товару/послуг у ТОВ "Хімтрейд Плюс" () наявним трудовим ресурсом не вбачається можливість виконання оформлених господарських операцій з придбання товарів з контрагентами - постачальниками та їх подальшого продажу за звітні періоди жовтень, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2018 року з урахуванням з однієї сторони незначної кількості працівників, з іншої сторони специфіки конкретних операцій, які не співвідносяться з наявними трудовим ресурсом для зберігання та постачання товарів. Відсутня інформація про зберігання товарів (наявність власних складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця, відсутня інформація про транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні), відсутня інформація про власні або орендовані фонди, що необхідні для здійснення повноцінної фінансово-господарської діяльності підприємства. Неможливо здійснити аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг наявним трудовим ресурсом у зв`язку з відсутністю підприємства за податковою адресою. Враховуючи вищевикладене, вбачається неможливість займатися придбанням та реалізацією будівельних матеріалів. Номер кримінального провадження в ЄРДР: 0001018.

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ "Хімтрейд Плюс" () здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб з метою штучного формування податкової вигоди.

Харківським управлінням офісу ВПП ДПС при аналізі фінансово-господарської діяльності ТОВ «Хімтрейд Плюс» встановлено, що згідно фінансових звітів суб`єкта підприємницької діяльності основні засоби відсутні, свідоцтво платника ПДВ № 200293249 анульовано 12.02.2020 у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року, рішення про відповідність ТОВ «Хімтрейд Плюс» критеріям ризиковості від 04.02.2020 №18338 встановлено взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості; наявна негативна податкова інформація по контрагентах, складено узагальнену податкову інформацію.

Харківським управлінням Офісу ВПП ДПС був направлений запит від 19.03.2020 №10362/7/28-10-54-13-12 до ГУ ДПС у Харківській області щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Хімтрейд Плюс». Листом від 14.05.2020 № 4453/7/20-40-05-09-14 ГУ ДФС у Харківській області повідомлено про здійснення оперативно-розшукових заходів по встановленню місцезнаходження платника податків. Оперативними співробітниками було здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ «Хімтрейд Плюс» - м. Харків, вул. 23 Серпня, 12А, за результатами чого встановлено, що за вказаною адресою знаходиться двоповерхова будівля офісного призначення. В ході обстеження будівлі встановити підприємство ТОВ «Хімтрейд Плюс» не вдалося. Крім того, начальник бюро оренди повідомив, що за цією адресою підприємство ТОВ «Хімтрейд Плюс» ніколи не знаходилося (лист від 03.06.2020 № 2225/7/20-97-03-05-04).

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Каспей Рум» () за листопад 2017 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Каспей Рум» встановлено, що остання декларація з ПДВ подавалася до органів ДФС за жовтень 2017 року, свідоцтво платника ПДВ анульовано 11.12.2018 у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року. ТОВ «Каспей Рум» є фігурантом в кримінальній справі №0002137 від 01.07.2017 Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України за ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Каспей Рум» з ТОВ «Мік Корпорація» () за листопад 2017 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Мік Корпорація» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, свідоцтво платника ПДВ анульовано 12.07.2019 у зв`язку з ненаданням декларацій протягом року. Відповідно проведеного аналізу інформаційних баз ДФС України ТОВ «Мік Корпорація» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Мік Корпорація». Марiупольською ОДПI ГУ ДФС У Донецькiй областi ТОВ «Мік Корпорація» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва 17.01.2018 за №380/8/05-19-21-03 за ознакою - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

У зв`язку з вищевикладеним, неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» () за листопад 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, у декларації з ПДВ за листопад 2018 року від 20.12.2018 № сума податкового кредиту не задекларована. З аналізу інформаційних базах ДФС України встановлено, що ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування і зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень, ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» є фігурантом в кримінальній справі № 0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним, неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Старт Комплекс» () за вересень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Старт Комплекс» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалася взагалі, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Старт Комплекс». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Старт Комплекс» є фігурантом в кримінальній справі № 0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним, не можливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Старт Простір» () за червень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Старт Простір» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалася взагалі, свідоцтво платника ПДВ №200301571 анульовано 26.02.2019 у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Старт Простір».Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Старт Простір» є фігурантом в кримінальній справі №0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним, неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Граніт Білдінг» () за липень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Граніт Білдінг» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалася взагалі, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Граніт Білдінг». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Граніт Білдінг» є фігурантом в кримінальній справі № 0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Екотрастбуд» () за травень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Екотрастбуд» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалася взагалі, свідоцтво платника ПДВ №200367879 анульовано 27.12.2019 у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Екотрастбуд». СФП ДПI У Печерському районi ГУ ДФС У м. Києвi ТОВ «Екотрастбуд» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва 30.01.2018 за № 245/26-55-21-05за ознакою - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників (гр. ОСОБА_3 повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.). Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Екотрастбуд» є фігурантом в кримінальній справі №0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Квінта Трейдінг» () за червень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Квінта Трейдінг» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалася взагалі, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Квінта Трейдінг». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Квінта Трейдінг» є фігурантом в кримінальній справі №0000396 від 04.05.2017 Першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 по справі №953/5498/20н/п 1-кп/953/770/20, розглянувши обвинувальний акт №0000396 у кримінальному провадженні, обвинувачені звільнені від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності згідно зі ст. 49 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Ларгіус» (код ЄДРПОУ 4114964) за лютий, липень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Ларгіус» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, свідоцтво платника ПДВ №200331910 анульовано 29.08.2019 у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість здійснює придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Ларгіус». СФП ДПI У Печерському районi ГУ ДФС у м. Києвi ТОВ «Ларгіус» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва 30.01.2018 за № 2445/26-55-21-05 за ознакою - зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників (гр. ОСОБА_3 повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства).

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Ларгіус» з ТОВ «Боніта Люкс» () за лютий 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Боніта Люкс» встановлено, що фінансова та податкова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, свідоцтво платника ПДВ №200331568 анульовано 27.04.2018 у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість декларує придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Боніта Люкс». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень, ТОВ «Ларгіус» та ТОВ «Боніта Люкс» є фігурантами у кримінальній справі №0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним, не можливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Люксі Трейд» () за листопад 2017, лютий- березень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Люксі Трейд» встановлено, що фінансова та податкова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, свідоцтво платника ПДВ анульовано 31.05.2018 року у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, натомість декларує придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Люксі Трейд». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Люксі Трейд» є фігурантом у кримінальній справі №0000396 від 04.05.2017 Першого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 по справі № 953/5498/20 н/п 1-кп/953/770/20, розглянувши обвинувальний акт №0000396 у кримінальному провадженні, обвинувачені звільнені від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності згідно зі ст. 49 КК України.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Еліт Партнершіп» () за грудень 2017 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Еліт Партнершіп» встановлено, що фінансова та податкова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, свідоцтво платника ПДВ №200331900 анульовано 29.08.2019 у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, але декларує придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Еліт Партнершіп». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «Еліт Партнершіп» є фігурантом у кримінальній справі №0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з вищевикладеним неможливо встановити походження товарів реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд Плюс» з ТОВ «Хімтрейд-Універсал» () за серпень-вересень 2017 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Хімтрейд-Універсал» встановлено, що фінансова та податкова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, свідоцтво платника ПДВ №200207992 анульовано 19.12.2018 у зв`язку з неподанням декларацій протягом року, ТОВ «Хімтрейд-Універсал» є фігурантом в кримінальній справі № 0001018.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд - Універсал» з ТОВ «Гуд Комерс» () за вересень 2017 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Гуд Комерс» встановлено, що фінансова та податкова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, але декларує придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Гуд Комерс».

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Хімтрейд - Універсал» з ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» () за серпень 2017 року. З інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» встановлено, що фінансова та податкова звітність до органів ДФС не подавалась взагалі, Товариство не є виробником вищезазначеного товару, але декларує придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд». Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень, ТОВ «Гуд Комерс» та ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд» є фігурантами в кримінальних справах №0000016 від 15.02.2018 6 СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві та №0000396 від 04.05.2017 Першого СВ слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 по справі №953/5498/20 н/п 1-кп/953/770/20, розглянувши обвинувальний акт № 0000396 у кримінальному провадженні, обвинувачені звільнені від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності згідно зі ст. 49 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, не можливо встановити походження товару, реалізованих на адресу ТОВ «Хімтрейд Плюс».

Враховуючи вищевикладене, у ТОВ «Хімтрейд-Плюс» відсутній факт реального вчинення господарських операцій з ТОВ «Каспей Рум», ТОВ «Компанія «Гелексі Трейд», ТОВ «Старт Комплекс», ТОВ «Старт Простір», ТОВ «Граніт Білдінг», ТОВ «Екотрастбуд», ТОВ «Квінта Трейдінг», ТОВ «Ларгіус», ТОВ «Люксі Трейд», ТОВ «Еліт Партнершіп», ТОВ «Хімтрейд-Універсал» за 2017-2018 роки. Тому неможливо встановити походження товару, на які виписані документи бухгалтерсьського та податкового обліку ТОВ «Хімтрейд-Плюс» на адресу ПрАТ «КМЗ».

Виходячи з наведеного ТОВ «Хімтрейд-Плюс» здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Внаслідок вказаної операції з поставки по ланцюгу «постачальники - ТОВ «Хімтрейд-Плюс» - ПрАТ «КМЗ» не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів (робіт, послуг) і не спричиняють реального настання правових наслідків. Вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з використанням контрагентів, які не виконують свої податкові зобов`язання. Тобто, у контрагентів/постачальників відсутні об`єкти оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам покупцям.

Висновок перевірки про нереальність операцій з постачання позивачу двох вентилів 15нж65нж Ду-100 Ру-16 з боку саме НВП «Промтехснаб» (ідентифікаційний код 30235387, м. Харків) грунтується на аналізі інформаційних баз даних ДПС та податкової звітності контрагентів НВП «Промтехснаб», а також контрагентів контрагентів по ланцюгу постачання, діяльність яких не містить у своїй суті розумних або інших причин (ділової мети) систематичного придбання та продажу товарів і не спричиняють реального настання правових наслідків.

Спростовуючи висновки перевірки з цього приводу, позивач зазначає, що добросовісний платник податків не може зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентів. В цьому й полягає суть принципу персональної відповідальності платника податку, відповідно до якого право на податковий кредит не може ставитися у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Документами, які в сукупності підтверджують факт здійснення господарської операції є видаткові, податкові накладні, транспортні документи. А тому висновки податкового органу, які, на переконання позивача, базуються лише на податковій інформації та суб`єктивній думці посадових осіб податкового органу, є безпідставними та необґрунтованими.

Надаючи правову оцінку цим спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин ПрАТ «КМЗ» з НВП «Промтехснаб» з боку позивача до перевірки надавалися первинні документи у вигляді видаткових та податкових накладних на придбання двох вентилів:

Податкова накладнаСума,грнПДВ, грн.Номенклатура товарівКод УКТЗЕДОдиниця виміру КілЦіна Обсяг
№дата
5020.09.00Вентиль 15нж65нж Ду-100 Ру-00шт245009000

Видаткова накладнаПрибутковий ордерНоменклатура товарівКількість, штЦінаСума,грн. ПДВ, грн.
№дата№дата
127524.09..09.2018Вентиль 15нж65нж Ду-100 Ру-01800
Перевіркою встановлено, що оплата була здійснена у безготівковій формі на загальну суму 10800,00 грн з ПДВ згідно з платіжним дорученням №2654 від 20.09.2018.

До перевірки також надані документи про транспортування ТМЦ, а саме - товаро-транспортна накладна від 24.09.218 №1275. ПДВ у розмірі 1 800,00 грн включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Поряд з цим перевіркою встановлено, що Харківським управлінням ОВПП ДПС за результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини НВП «Промтехснаб» ТОВі з ТОВ «Актів Пром Груп» () за вересень 2018 року. З інформаційних баз даних ДПС та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Актів Пром Груп» встановлено, що свідоцтво платника ПДВ №16 від 01.07.2018 анульовано 27.04.2020 у зв`язку з відсутністю поставок та ненадання декларацій, Товариство не є виробником товару. При цьому встановлено формування податкового кредиту за рахунок ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування і зберігання, проте їх обсяги і властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Актів Пром Груп». Крім того, комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 прийнято рішення № 17205 від 05.02.2020 про відповідність ТОВ «Актів Пром Груп» критеріям ризиковості платника податку.

За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу взаємопов`язаних господарських операцій встановлено взаємовідносини ТОВ «Актів Пром Груп» з ТОВ «Євротранс Плюс» () за серпень 2018 року. З інформаційних баз даних ДФС та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Євротранс Плюс» встановлено, що фінансова звітність до органів ДФС не подавалася взагалі, свідоцтво платника ПДВ анульовано 2.11.2019 у зв`язку з відсутністю поставок та ненадання декларацій, Товариство не є виробником товару. Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Євротранс Плюс» встановлено, що податковий кредит платника був сформований за рахунок ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування і зберігання. Проте їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «Євротранс Плюс». ТОВ «Євротранс Плюс» на адресу ТОВ «Актів Пром Груп» виписано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну від 31.08.2018 №93 на загальну суму 1696642,65 грн, ПДВ 339 328,53 грн на ТМЦ, в т.ч. вентиль 15нж65нж Ду-100 Ру-16 у кількості 2 одиниці на суму 6054,75 грн, ПДВ 1 210,95 грн. В подальшому ТОВ «Євротранс Плюс» в ЄРПН був зареєстрований (07.11.2018) розрахунок коригування від 31.08.2018 №79 до податкової накладної №93 від 31.08.2019 до зменшення на загальну суму 1696642,65 грн у т.ч. ПДВ - 339 328,53 грн на ТМЦ, у т.ч. вентиль 15нж65нж Ду-100 Ру-16 у кількості 2 одиниці на суму 6 054,75 грн у т.ч. ПДВ - 1210,95 грн з позначкою «Повернення товару/авансового платежу». Таким чином, ТОВ «Євротранс Плюс», як постачальник, анулював постачання ТМЦ на суму 1 696 642,65 грн у т.ч. ПДВ - 339 328,53 грн на ТМЦ у т.ч. вентиль 15нж65нж Ду-100 Ру-16 у кількості 2 одиниці на суму 6 054,75 грн у т.ч. ПДВ - 1210,95 грн. Крім того, ТОВ «Євротранс Плюс» не надано до декларації з ПДВ за серпень 2018 року додаток 5 «Рошифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів». ТОВ «Актів Пром Груп» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань у зв`язку із самостійно виявленими помилками від 23.11.2018 № до декларації з ПДВ за вересень 2018 року, відповідно до якого здійснено коригування податкового кредиту:

до зменшення на загальну суму ПДВ 4 801 221,04 грн по податкових накладних періодом виписки - серпень 2018 року по наступних контрагентах: ТОВ «Нейс Консалт» (іпн 45) на суму 850 000,00 грн, ТОВ «Юнтед Консалт» (іпн 42) на суму 1 349 999,06 грн, ТОВ «Євротранс Плюс» (іпн 60) на суму 2 601 221,98 грн;

до збільшення на загальну суму ПДВ 4 801 221,04 грн по податкових накладних періодом виписки - вересень 2018 року по наступних контрагентах: ТОВ «Кордіант Профіт» (іпн 73) на суму 1 584 935,69 грн, ТОВ «Ромашка Торг» 34) на суму 505 800,01 грн, ТОВ «Астар-Торг» (іпн 13) на суму 2 710 485,34 грн.

З ЄРПН номенклатура товару, робіт(послуг), зазначених у податкових накладних у вищенаведених постачальників, склала: ТОВ «Кордіант Профіт»- пиво, лікеро-горілчані вироби; ТОВ «Ромашка Торг» - сигарети; ТОВ «Астар-Торг» - металеві вироби, вентилі 15кч14нж ДУ25,32,40,50 Ру-16. Тобто, відповідно до ЄРПН НВП «Промтехснаб» ТОВі та ТОВ «Актів Пром Груп» не мали інших постачальників вентилю 15нж65нж Ду-100 Ру-16.

Враховуючи вищевикладене, внаслідок вказаних операцій поставки по ланцюгу «постачальники НВП «Промтехснаб» ТОВі - ПрАТ «КМЗ» не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів (робіт, послуг) і не спричиняють реального настання правових наслідків. Вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з використанням контрагентів, які не виконують свої податкові зобов`язання. Тобто, у контрагентів/постачальників відсутні об`єкти оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям.

Враховуючи вищевикладене, у НВП «Промтехснаб» ТОВі відсутній факт реального вчинення господарських операцій з ТОВ «Актів Пром Груп», ТОВ «Євротранс Плюс» за серпень-вересень 2018 року. Тому неможливо встановити походження товару, на які виписані документи бухгалтерського та податкового обліку підприємством НВП «Промтехснаб» ТОВі на адресу ПрАТ «КМЗ», з урахуванням чого НВП «Промтехснаб» ТОВі здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Відповідно, ПрАТ «КМЗ» отримано видаткові, податкові накладні та відображено в податковому і бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків по ланцюгу постачання, у зв`язку з чим вказані дії призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України та дали змогу мінімізації податкових зобов`язань для СГД реального сектору економіки.

Однак суд визнає усі вищеприведені висновки податкового органу непрофесійними, такими, що суперечать давно усталеній судовій практиці, і врешті-решт незаконними з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Питання податку на прибуток врегульовано розділом ІІІ вказаного Кодексу, відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 якого, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Питання податку на додану вартість врегульовано розділом V цього ж Кодексу, відповідно до п. 185.1 ст. 185 якого, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Спірним питанням у досліджуваному контексті правовідносин є питання реальності придбання позивачем товару від контрагентів, господарська діяльність яких, на переконання податкового органу, містить ознаки фіктивної.

У зв`язку з цим суд повторює, що вимоги до підтвердження даних, відображених у податковій звітності, визначені ст. 44 ПК України, яку процитовано вище.

На підтвердження факту здійснення господарських операцій з придбання позивачем ТМЦ задля забезпечення власної виробничої діяльності, як до перевірки, так і до суду були надані первинні документи бухгалтерського обліку, зауважень до змісту яких перевіркою не висловлено, а тому такі документи, згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХIV, є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

На час вчинення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані у статусі юридичних осіб та платників податків, їх установчі документи недійсними у судовому порядку не визнавалися.

Надані документи підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій, що пов`язані з господарською діяльністю позивача, та правомірність декларування позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість.

При цьому зауваження відповідача з приводу товарно-транспортних документів є неприйнятними, оскільки предметом дослідження під час податкової перевірки були не послуги з перевезення, а взаємовідносини з поставки товарів. Товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а тому в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Те саме стосується зауважень перевірки з приводу наявності/відсутності договірних відносин позивача з ТОВ «Нова пошта».

Як вірно зазначав представник позивача з цього приводу, з чим погоджується й суд, висновки податкового органу не можуть підтверджувати факт відсутності господарської операції, оскільки у ПрАТ «КМЗ» наявні квитанції ТОВ «Нова пошта» про поставку ТМЦ з відміткою про транспортування від ТОВ «Дорадо Стіл» на адресу ПрАТ «КМЗ». Крім того, на адвокатський запит №57 від 10.06.2021 директором ТОВ «Дорадо Стіл» Кочмаровим К.А. було надано відповідь, якою той підтвердив, що протягом 2017-2019 він здійснював відправку на адресу ПрАТ «КМЗ» від імені ТОВ «Дорадо Стіл» матеріальних цінностей через ТОВ «Нова пошта». Крім цього, у відповіді ТОВ «Нова пошта» вказано, що ТОВ «Нова пошта» не працювала по договору з юридичною особою ТОВ «Дорадо Стіл».

Тобто, цим зафіксовано саме відсутність договору, а не відсутність факту транспортування, так як у відповіді не зазначено про те, що ТОВ «Нова пошта» не здійснювала транспортування ТМЦ від ТОВ «Дорадо Стіл» на адресу ПРАТ «КМЗ».

Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Однак податковий орган не надав оцінку можливості укладення договору у спрощеній формі, що спростовує обґрунтованість його висновків з цього приводу.

Відповідно до відповіді ТОВ «Нова пошта» №937 від 01.06.2021, протягом 2017-2019 років юридичні особи мали можливість направляти відправлення без укладання договору про організацію перевезення відправлень (т. 8 а.с. 9).

Оскільки поставки товару здійснювалися саме у 2017-2019 роках, то для відправлення товару договір про організацію перевезення відправлень між ТОВ «Дорадо Стіл» та ТОВ «Нова пошта» міг не укладатися, що спростовує висновки відповідача з цього приводу.

Посилання відповідача на недотримання податкового та іншого законодавства контрагентами позивача, а також контрагентами контрагентів позивача, які не є контрагентами позивача суд визнає неприпустимими у судовому процесі.

Так, законодавством України, зокрема ПК України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов`язку здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету. Не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину. При цьому, відповідно до загальних засад права (рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03)), кожен платник податків несе індивідуальну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується окремо взятого платника і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі й на його контрагентів.

Відсутність або недостатність, як на думку податкового органу, у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати у постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року в справі № 810/4391/16.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тож посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача та контрагентів, які не є контрагентами позивача, в межах яких органами досудового слідства вживаються певні заходи процесуального характеру і, відповідно, вирок, який би набрав законної сили, судом ще не винесений, є неприпустимими, оскільки матеріали кримінальних проваджень в силу закону не встановлюють жодних обставин, які мають значення в адміністративній справі.

Податкова інформація, що надана до перевірки іншими контролюючими органами, з приводу контрагентів позивача та контрагентів контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, так само є неприпустимою в адміністративному судовому процесі, оскільки не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального закону. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 в справі № 816/166/15-а (№К/9901/8403/18), від 27.03.2018 в справі № 816/809/17, від 14.08.2018 в справі № 815/3479/17.

Посилання відповідача на те, що нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентами позивача та його контрагентами, які не є контрагентами позивача, є неприйнятною, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції мають оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов`язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов`язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосередніми контрагентами.

Суд визнає, що у будь-якому випадку, реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Повноваження з перекладання на сторону договору обов`язків контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться поза межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку.

Подібні висновки щодо застосування норм права сформульовані, зокрема у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №803/2094/15, від 20.12.2018 у справі №815/4992/16.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає протиправними усі висновки податкової перевірки щодо нереальності операцій з постачання позивачу товарно-матеріальних цінностей з боку ТОВ «Дорадо Стіл», ТОВ «Технічні матеріали», ТОВ «Хімтрейд плюс» та НВП «Промтехснаб», з огляду на що збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковим повідомленням-рішенням №7 від 14.04.201 в частині визначення 378 650,00 грн за податковим зобов`язанням та в частині визначення 106 021,54 грн за штрафними санкціями, за податковим-повідомленням-рішенням №7 від 14.04.2021 в частині висновку про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за перший квартал 2017 року на 24 368,00 грн, за перший квартал 2018 року на 171 005,00 грн, за перший квартал 2019 року на 34 593,00 грн, за півріччя 2019 року на 155 551,00 грн, за три квартали 2019 року на 346 153,00 грн, а також збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим-повідомленням-рішенням №1 від 08.02.2022 в частині визначення платнику 250 795,00 грн за податковим зобов`язанням та в частині визначення платнику 62 7000,00 грн за штрафними санкціями суд визнає неправомірним, у зв`язку з чим ці податкові повідомлення-рішення слід скасувати в означеній частині, а позов у цій частині вимог задовольнити.

Аналіз взаємовідносин з ПП «Проектконтактсервіс» (ідентифікаційний код 30397047, м. Миколаїв).

Як свідчить Акт перевірки (стор. 160-165) підставою для висновку про завищення позивачем сум податкового кредиту на загальну суму 347 227,00 грн слугував висновок про порушення позивачем вимог пп. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України внаслідок віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених ним на виконання умов Ліцензійного договору №20101102/461 від 04.01.2010.

Відповідно до умов вказаного договору (т. 10 а.с. 81-86), укладеного 04.01.2010 у м. Карлівка між ПП «Проектконтактсервіс», яке є розробником конструкторської документації та володільцем патентів на винаходи та корисні моделі, що посвідчується відповідними патентами, (надалі - Автор) в особі ОСОБА_4 , з однієї сторони, та (на той момент) ВАТ «КМЗ», яке є виробником і продавцем силосів типу СМВУ та супутніх їм виробів (надалі - Організація), в особі генерального директора Камишина Олександра Миколайовича, з іншої сторони, учасники домовились про те, що Автор надає, на строк дії Договору та за винагороду, виключну ліцензію/ліцензії на використання винаходу/винаходів та корисної моделі/моделей, яка/які охороняються патентом/патентами (надалі Розробка) на території України. Автор Розробки надає Організації ексклюзивне (виключне) право на використання Розробки для створення серійного виробництва та реалізації споживачам силосів металічних вентиляційних уніфікованих типу СМВУ, а також супутніх їм виробів (системи активної вентиляції, металоконструкції опор, галерей та естакад, шнеки зачисні та вивантажувальні, розподілювачі зернопотоків та ін.), в обумовлених цим договором межах та на визначений договором строк, а Організація, за надання цих прав, сплачує Автору винагороду.

Відповідно до пункту 3.1. цього договору, Автор надає Організації наступні ексклюзивні (виключні) права: а) право використовувати Розробку у виробництві силосів типу СМВУ та супутніх їм виробів під фірмовим найменуванням, виробничою маркою та товарним знаком Організації. При цьому кожен екземпляр продукції (виробу) може не містити виробничого найменування або товарного знаку Автора. Повне виробниче найменування Автора має відображатися сумісно з найменуванням Організації в паспорті на кожен виріб, що Реалізується, в інструкції на експлуатацію та у збирально-монтажній документації, а також у всій іншій технічній документації, що передається споживачам; б) право на масову рекламу з метою реалізації продукції, що виробляється, із вказівкою призначення, функцій, технічних та інших характеристик виробів в рекламних цілях; в) право на масове відтворення металоконструкцій силосів типу СМВУ та супутніх їм виробів, що виробляються у відповідності з розробленою Автором та переданою Організації Конструкторською документацією; г) право на поширення (реалізацію) продукції будь-яким легальним способом та без обмежень; д) право на публічне використання результатів Розробки в інформаційних, рекламних та інших цілях.

За пунктом 3.2. договору Автор зобов`язується: а) надати за актом приймання-передавання всю технічну та конструкторську документацію, яка є необхідною та достатньою для виробництва продукції за ліцензією; б) не передавати всю та/або частину Розробки та/або Конструкторської документації, яка була передана Організації за Актом приймання-передавання, будь-якій третій стороні, яка не є стороною за цим договором, як в Україні, та і за її межами, окрім тієї конструкторської документації або її частини, яка вже була передана третім компаніям…; в) усіма можливими способами запобігати несанкціонованому використанню Розробки та/або конструкторської документації, яка була передана Організації за актом приймання-передавання, будь-які третій стороні, яка не є стороною за цим договором як в Україні, та і за її межами, за винятком тих компаній, які указані в п. 7.1. даного договору; г) у випадку виявлення фактів несанкціонованого використання Розробки та/або конструкторської документації, яка була передана Організації за актом приймання-передавання, будь-якою третьою стороною, яка не є стороною за цим договором, як в Україні, та і за її межами, і не вказана в п. 7.1. даного договору, вживати усіх можливих заходів (у тому числі відстоювати свої авторські права у судах) для усунення такого використання; не робити копій, не виносити за територію Організації документи, надані автору відповідно до п. 5.2. цього договору, за винятком копій документів, що підтверджують заборгованість Організації перед Автором з оплати винагороди, а також не передавати та/або поширювати інформацію в усній, письмовій чи будь-якій іншій формі, яка стала відома Автору в результаті виконання сторонами п. 5.2 даного договору; надавати організації консультаційно-технічну допомогу в освоєнні виробництва продукції на підставі окремих договорів на конструкторсько-технологічний супровід виробництва; підтримувати дійсність патента/патентів.

Відповідно до пункту 3.3. цього договору, Організація зобов`язується: а) виплачувати Автору винагороду у розмірі 0,5% з ПДВ від вартості кожної реалізованої одиниці продукції/виробу з ПДВ у відповідності до п.п. 4.1.-4.3. даного договору; б) не передавати всю або частину Розробки та/або конструкторської документації будь-якій третій стороні, яка не є стороною за цим договором, як в Україні, так і за її межами; в) у письмовій формі сповіщати Автора про всі випадки несанкціонованого використання Розробки та/або конструкторської документації будь-якою третьою стороною, яка не є стороною за цим договором, як в Україні, так і за її межами, які стали їй відомі; г) всіма можливими способами перешкоджати незаконному поширенню конструкторської документації з території Організації.

Відповідно до п. 3.4. договору, Організація має право: а) виробництва продукції з використанням запатентованого винаходу (корисної моделі), використання такої продукції, пропозиції продажу, у тому числі через Інтернет, продажу, експорту (вивозу) та іншого введення її у цивільний обіг або зберігання такої продукції в означених цілях; б) у випадку виявлення фактів копіювання деталей та вузлів, несанкціонованого використання Розробки та/або конструкторської документації, будь-якою третьою стороною, яка не є стороною за цим договором, як в Україні, так і за її межами, та не вказана в п. 7.1. даного договору, застосовувати всі можливі заходи (у тому числі відстоювати свої права у судах) для усунення такого використання.

Відповідно до п. 4.1. договору, орієнтовна ціна договору складає 4 000 000,00 грн та визначається у відповідності до фактичних обсягів реалізації споживачам продукції.

Перевіркою встановлено, що в ході виконання сторонами умов даного ліцензійного договору ПрАТ «КМЗ» включало до складу податкового кредиту податкові накладні, отримані від ПП «Проектконтактсервіс» на оплату винагороди за надання ліцензії (дозволу), що зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: №1 від 03.03.2017 на суму 46083,09 грн, у т.ч. ПДВ 7680,52 грн, №2 від 08.06.2017 на суму 15000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2500,00 грн, №4 від 09.06.2017 на суму 48632,57 грн, у т.ч. ПДВ 8105,43 грн, №5 від 21.06.2017 на суму 20000,00 грн, у т.ч. ПДВ 3333,33 грн, №5 від 22.08.2017 на суму 30000,00 грн, у т.ч. ПДВ 5000,00 грн, №1 від 04.10.2017 на суму 260537,13 грн, у т.ч. ПДВ 43422,86 грн, №3 від 07.12.2017 на суму 50000,00 грн, у т.ч. ПДВ 8333,33 грн, №5 від 25.01.2018 на суму 471086,81 грн, у т.ч. 78514,47 грн, №2 від 13.02.2018 на суму 90080,25 грн, у т.ч. ПДВ 15013,38 грн, №1 від 17.05.2018 на суму 212491,91 грн, у т.ч. ПДВ 35415,32 грн, №1 від 03.08.2018 на суму 489430,21 грн, у т. ч. ПДВ 81571,70 грн, №1 від 04.12.2018 на суму 250933,79 грн, у т.ч. ПДВ 41822,30 грн, №1 від 14.02.2019 на суму 72416,14 грн, у т.ч. ПДВ 12069,36 грн, №2 від 17.05.2019 на суму 26666,92 грн, у т.ч. ПДВ 4444,49 грн, а всього на суму 2 083 358,82 грн, у т.ч. ПДВ - 347 226,49 грн.

Позивач, у свою чергу, підтверджує факти сплати ліцензійної винагороди за договором №20101102/461 від 04.01.2010 у розмірах основної суми та ПДВ, що відповідають сумам, відображеним у вищеперелічених податкових накладних, на підтвердження чого надав до справи відповідні платіжні доручення проведені банком (т. 10 а.с. 95-100, 121, 124-127, 138, 152, 155-157, 167).

З посиланням на ту обставину, що умовами ліцензійного договору №20101102/461 від 04.01.2010 передбачено надання ПрАТ «КМЗ» виключного права на використання об`єкта права інтелектуальної власності без можливості його продажу або здійснення відчуження в інший спосіб, відповідач стверджує, що отримання ПП «Проектконтактсервіс» платежу від ПрАТ «КМЗ», як винагороди за надання такого права, для цілей оподаткування ПДВ визначається як роялті у розумінні пп. 14.1.225 п. 14.1 ст. 14 ПК України, а тому така операція, відповідно до вимог пп. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196 ПК України, не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Заперечуючи проти висновків перевірки з цього приводу, позивач стверджує, що відповідно до умов п. 3.3. Ліцензійного договору №20101102/461 від 04.01.2010 Організація зобов`язується виплачувати Автору винагороду у розмірі 0,5%, в тому числі ПДВ, від вартості кожної реалізованої одиниці продукції/виробу (вартість з урахуванням ПДВ) у відповідності з п.п. 4.1. 4.3. даного Договору.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Так само, частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З посиланням на обов`язковість договірних умов, взятих на себе за ліцензійним договором, позивач зазначає, що був зобов`язаний виконати умови цього договору та сплатити суму винагороди з ПДВ.

У свою чергу ПП «Проектконтактсервіс», з урахуванням імперативу п. 201.10 ст. 201 ПК України, як на переконання позивача, при наданні послуг за договором зобов`язаний був зареєструвати податкові накладні, а позивач, як покупець, з урахуванням права гарантованого абз. 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України, мав право на віднесення сум податкового зобов`язання за такими податковими накладними до складу податкового кредиту.

З огляду на це позивач вважає безпідставним та необґрунтованим висновок перевірки щодо порушення ПрАТ «КМЗ» пп. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 347 226,00 грн.

Надаючи правову оцінку цим спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Об`єктом оподаткування ПДВ, за змістом п. 185.1 ст. 185 ПК України, є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Постачання послуг, відповідно до пп. 14.1.185. п. 14.1. ст. 14 ПК України, - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Як свідчать встановлені вище судом обставини, предметом Ліцензійного договору №20101102/461 від 04.01.2010 є надання позивачу за винагороду виключної ліцензії, ексклюзивного (виключного) права на використання Розробки для створення серійного виробництва та реалізації споживачам силосів металічних вентиляційних уніфікованих типу СМВУ, а також супутніх їм виробів. Розмір винагороди встановлений на рівні 0,5% з ПДВ від вартості кожної реалізованої одиниці продукції/виробу з ПДВ.

Стаття 196 ПК України містить перелік операцій, що не є об`єктом оподаткування ПДВ, до числа яких, відповідно до пп. 196.1.6 цієї норми, відносяться операції з виплати дивідендів, роялті у грошовій формі або у вигляді цінних паперів, які здійснюються емітентом.

Роялті, за визначенням наведеним у пп. 14.1.225. п. 14.1. ст. 14 ПК України, - будь-який платіж, в тому числі платіж, що сплачується користувачем об`єктів авторського права і (або) суміжних прав на користь організацій колективного управління, відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Тож з огляду на встановлені судом договірні обставини надання позивачу за винагороду виключної ліцензії, ексклюзивного (виключного) права на використання Розробки слід зробити висновок про те, що будь-яка винагорода, сплачена Організацією (позивачем) на користь Автора за Ліцензійним договором №20101102/461 від 04.01.2010, за своєю суттю є роялті.

Відтак, усі платежі, здійснені позивачем протягом періоду, що охоплювався податковою перевіркою, на оплату ліцензійної винагороди за договором №20101102/461 від 04.01.2010, та які супроводжувалися складанням постачальником податкових накладних, на підставі яких позивач у подальшому збільшував податковий кредит, не можуть бути об`єктом оподаткування ПДВ.

У зв`язку з цим висновок перевірки про порушення позивачем вимог пп. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, внаслідок чого позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 347227,00 грн, у т.ч. по періодах: березень 2017 року на суму 7681,00 грн; червень 2017 року на суму 13939,00 грн; серпень 2017 року на суму 5000,00 грн; жовтень 2017 року на суму 43423,00 грн; грудень 2017 року на суму 8333,00 грн; січень 2018 року на суму 78514,00 грн; лютий 2018 року на суму 15013,00 грн; травень 2018 року на суму 35 415,00 грн; серпень 2018 року на суму 81572,00 грн; грудень 2018 року на суму 41822,00 грн; лютий 2019 року на суму 12069,00 грн; травень 2019 року на суму 4445,00 грн, суд визнає цілком обґрунтованим.

Звідси випливає очевидний висновок про обґрунтованість нарахування платнику у порядку, визначеному п. 123.2. ст. 123 ПК України, супутніх штрафних санкцій у розмірі 25% від суми визначеного податкового зобов`язання, що становлять 86807,00 грн.

При цьому безпідставними суд визнає зауваження представника позивача з приводу того, що Ліцензійний договір №20101102/461 був укладений 04.01.2010, тобто до прийняття Податкового кодексу України від 02.12.2010, а тому усі його умови, в тому числі й ті, що передбачають нарахування ПДВ у складі сум винагороди за використання Розробки, є обов`язковими для учасників в силу ст. 193 ГК України, ст. 628 ЦК України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, відповідно до п. 1.1. ст. 1 Податкового кодексу України, регулює цей Кодекс.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача на приписи ст. 203 ЦК України, відповідно до частини першої якої, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Тож з моменту прийняття законодавцем і до набрання чинності Податковим кодексом України від 02.12.2010 учасники ліцензійного договору мали би привести його положення у відповідність до нового правового регулювання, однак цього не зробили. Більш того, не зробили цього навіть після набрання чинності Кодексом і до тепер.

Відповідно ж до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відтак позов у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Висновок перевірки про порушення позивачем п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 4, п. 6, п. 7, п. 25 П(С)БО 8 «Нематеріальні активи», п. 18 П(С)БО 16 «Витрати», що призвело до завищення адміністративних витрат та заниження фінансового результату до оподаткування податком на прибуток на загальну суму 495 000,00 грн, ґрунтується на аналізі договорів, укладених ПрАТ «КМЗ» з ПП «Проектконтактсервіс», щодо розробки конструкторської документації.

Так, перевіркою встановлено (арк. 123-125 Акту), що у перевірений період ПрАТ «КМЗ», як Замовник укладав наступні договори на виконання конструкторських робіт з ПП «Проектконтактсервіс», як Виконавцем:

- №04/10-17 від 04.10.2017, предметом якого є виконання робіт з проведення перерахунку корпусу силосу СМВА 275.22.В12.А та розробка схеми розміщення панелей, ребер жорсткості (РЖ) у 21 та 22 щаблях корпусу силосу товщиною не більше 6 мм, вставок у них та пластин з`єднувальних (накладок на РЖ) у відповідності з вимогами по застосуванню металопрокату, викладеними у ТЗ (додається). Розробка креслень «Вставка» у РЖ та Пластина для забезпечення можливості застосування у конструкції силосу ребер жорсткості товщиною не більше 6 мм з посилюючими вставками. Згідно з протоколом узгодження вартості робіт загальна вартість замовлених робіт складає 24000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 4000,00 грн (т. 10 а.с. 101-104).

- №24/11-17 від 24.11.2017, предметом якого є виконання ескізного проєкту на модернізований силос СМВУ.220.08.-22.В12.АМ у відповідності з вимогами Технічного завдання, з оформленням Висновку за результатами міцністних розрахунків конструкції силосу. Розгляд та затвердження ескізного проєкту, прийнятих конструктивних рішень. Розробка конструкторської документації (КД) на металоконструкції модернізованого силосу СМВУ.220.08.-22.В12.АМ (15 виконань по місткості) у відповідності з вимогами Технічного завдання. Розробка комплектної відомості та визначення переліку придбаних матеріалів та комплектуючих, необхідних для виготовлення і комплектування силосу СМВУ.220.08.-22.В12.АМ. Загальна вартість замовлених робіт складає 252000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 42000,00 грн (т. 10 а.с. 107-112).

- 15/06-19 від 15.06.2018, предметом якого є виконання дослідно-конструкторських робіт, а саме: розробка конструкторської документації (КД) на металоконструкції укорочених естакад надсилосних, що йдуть до центру силосів, зі спиранням стійки естакади на корпус силосу, а в середній частині на пік даху, згідно з Технічним завданням для силосів СМВУ.220.22.В12.А та СМВУ.275.20.В12.А; розрахунок на міцність укорочених естакад надсилосних, що йдуть до центру силосів, зі спиранням стійки естакади на корпус силосу, а в середній частині на пік даху, згідно з Технічним завданням для силосів СМВУ.220.22.В12.А та СМВУ.275.20.В12.А з оформленням результатів розрахунків; консультування під час виготовлення деталей та вузлів естакад надсилосних. Загальна вартість замовлених робіт складає 174000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 29000,00 грн (т. 10 а.с. 128-132).

- 10/09-18 від 10.09.2018, предметом якого є виконання дослідно-конструкторських робіт, а саме: виконання розрахунків для різних варіантів виконання металоконструкцій днищ конусних у відповідності з вимогами Технічного завдання та згідно з Календарним планом; розгляд та вибір разом зі спеціалістами «КМЗ» оптимального варіанту виконання металоконструкцій днищ конусних для силосів СМВУ.73.06.К45.В12А, СМВУ.73.09.К45.В12А, СМВУ.73.12.К45.В12А на підставі виконаних розрахунків; розробка конструкторської документації (КД) на вибраний варіант збірних днищ конусних для силосів СМВУ.73.06.К45.В12А, СМВУ.73.09.К45.В12А, СМВУ.73.12.К45.В12А (з мінімальним використанням зварювання) з новим повітророзподілювачем, згідно з Технічним завданням; консультування під час виготовлення деталей та вузлів. Загальна вартість замовлених робіт складає 444000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 74000,00 грн (т. 10 а.с. 139-143).

Положення договорів №24/11-17 від 24.11.2017, 15/06-19 від 15.06.2018, 10/09-18 від 10.09.2018 у розділі Додаткові та інші умови містять ідентичні домовленості сторін про те, що розроблена конструкторсько-технологічна документація є інтелектуальною власністю автора-виконавця. Замовник без згоди виконавця не має права передавати документацію в будь-якому вигляді іншим споживачам, крім збиральних та монтажних креслень на силос, для виробництва збирально-монтажних робіт або шефмонтажу. Замовник не має права самостійно вносити будь-які зміни у конструкторську документацію без погодження з автором-розробником (виконавцем) або відступати від вимог проектно-конструкторської документації. В іншому разі виконавець не несе ніякої відповідальності за конструкцію, не гарантує збереження міцністних характеристик та відповідність виконаних робіт діючим нормативним документам (ДБН та СНіП). При невиконанні вищеперелічених умов виконавець не несе відповідальності за працездатність та надійність конструкцій силосів. У випадку організації виробництва та реалізації розроблених виробів, відповідно до цих договорів, взаємовідносини між сторонами відносно використання конструкторської, технічної, технологічної документації, інших документів, розроблених згідно з цими договорами, регулюються Ліцензійним договором №20101102 від 04.01.2010, про що сторони підписують відповідне доповнення до даних договорів.

За наслідками виконання умов вищевказаних договорів сторонами були складені та підписані акти про виконання робіт на загальну суму 594 000,00 грн. При цьому в бухгалтерському обліку за цими операціями ПрАТ «КМЗ» здійснено наступні проводки:

Дт 92 «Адміністративні витрати» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 495 000,00 грн, в т.ч. за:

4 квартал 2017 року у сумі 20 000,00 грн;

3 квартал 2018 року у сумі 72 500,00 грн;

2 квартал 2019 року у сумі 232 500,00 грн;

3 квартал 2019 року у сумі 170 000,00 грн.

Посилаючись на те, що придбані ПрАТ «КМЗ» від ПП «Проектконтактсервіс» результати розробок за цими договорами є нематеріальними активами, податковий орган стверджує що такі результати підлягають відображенню на балансі підприємства відповідно до п. 6, п. 7 П(С)БО 8 «Нематеріальні активи», тоді як відображення їх у складі адміністративних витрат Товариства суперечить приписам п. 18 П(С)БО 16 «Витрати», що призвело до заниження позивачем фінансового результату до оподаткування на загальну суму 495000,00 грн. При цьому, за висновком перевірки, на таку ж суму занижено вартість нематеріальних активів, яка підлягає амортизації.

Заперечуючи проти висновків перевірки з цього приводу, позивач стверджує, що однією з умов прийняття активу до складу нематеріальних активів є наявність у підприємства належно оформлених документів, що підтверджують існування самого активу, і права ПрАТ «КМЗ» на результат інтелектуальної діяльності, як то патенти, свідоцтва, інші охоронні документи, договір про відчуження виключного права на результат інтелектуальної діяльності, документи, що підтверджують перехід виняткового права без договору, тощо, а також можуть бути встановлені обмеження доступу інших осіб до таких економічних вигод (контроль над об`єктом). Відповідно ж до умов вищенаведених договорів конструкторська документація є об`єктом інтелектуальної власності, що належить ПП «Проектконтактсервіс».

Тобто, позивачу не передавалися виняткові права на результати інтелектуальної діяльності. За договором на виготовлення конструкторської документації Товариство, як замовник, отримало лише документацію (примірник, в якому втілений нематеріальний актив, який належить ПП "Проектконтактсервіс").

Тож ПрАТ «КМЗ» не отримав продукту інтелектуальної діяльності, а лише користується носієм, на якому втілений даний продукт. Більш того, підприємство не має права на власний розсуд розпоряджатися документацією (вносити зміни, передавати третім особам, тощо), тобто не контролює цей об`єкт, внаслідок чого не виконується головна умова визнання проектної документації активом, у зв`язку з чим об`єкт нематеріального активу не виникає. Придбані ПрАТ «КМЗ» від ПП «Проектконтактсервіс» послуги, що пов`язані з розробкою проектної документації, здійснюються для підтримання силосів у робочому стані, а тому правомірно включені Товариством до складу витрат.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам з цього приводу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 ПК України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Згідно з приписами ст. 23 ПК України, базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.

База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

Правила оподаткування податком на прибуток підприємств визначає розділ ІІІ ПК України, підпунктом 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 якого передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи» (надалі - П(С)БО 8), що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 18.10.99 №242 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №750/4043, застосовується щодо обліку операцій, які відбуваються з 2000 року, та визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про нематеріальні активи і незавершені капітальні інвестиції в нематеріальні активи (далі - нематеріальні активи) та розкриття інформації про них у фінансовій звітності.

Нематеріальний актив, за визначенням наведеним у п. 4 П(С)БО 8, - немонетарний актив, який не має матеріальної форми та може бути ідентифікований.

Відповідно до п. 6 П(С)БО 8, придбаний або отриманий нематеріальний актив відображається в балансі, якщо існує імовірність одержання майбутніх економічних вигод, пов`язаних з його використанням, та його вартість може бути достовірно визначена.

Згідно з п. 7 П(С)БО 8, нематеріальний актив, отриманий в результаті розробки, слід відображати в балансі за умов, якщо підприємство має:

- намір, технічну можливість та ресурси для доведення нематеріального активу до стану, у якому він придатний для реалізації або використання;

- можливість отримання майбутніх економічних вигод від реалізації або використання нематеріального активу;

- інформацію для достовірного визначення витрат, пов`язаних з розробкою нематеріального активу.

Виходячи лише з цих нормативних приписів, податковий орган в акті формулює висновок про те, що придбані ПрАТ «КМЗ» від ПП «Проектконтактсервіс» результати розробки згідно з укладеними договорами та актами виконаних робіт є нематеріальними активами та підлягають відображенню в балансі підприємства відповідно до п. 6, п. 7 П(С)БО 8.

При цьому податковий орган не ідентифікує цей нематеріальний актив.

Наказом Міністерства фінансів України від 16.11.2009 №1327, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», затверджено Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку нематеріальних активів (надалі - Методичні рекомендації), схвалені Методологічною радою з бухгалтерського обліку при Міністерстві фінансів України, згідно з пунктом 1.1. яких, Методичні рекомендації можуть застосовуватися підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами, їх філіями та іншими виділеними на окремий баланс підрозділами (далі - підприємства) незалежно від організаційно-правових форм господарювання (крім бюджетних установ, банків та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Відповідно до п. 1.2. Методичних рекомендацій, нематеріальними активами вважаються немонетарні активи, які не мають матеріальної форми та можуть бути ідентифіковані (незалежно від строку їх корисного використання (експлуатації)). Немонетарними активами вважаються усі активи, крім грошових коштів, їх еквівалентів та дебіторської заборгованості у фіксованій (або визначеній) сумі грошей.

У зв`язку з цим суд зазначає, що ідентифікація нематеріального активу є передумовою його правильного бухгалтерського обліку.

Так, за пунктом 5 П(С)БО 8, бухгалтерський облік нематеріальних активів ведеться щодо кожного об`єкта за такими групами:

- права користування природними ресурсами (право користування надрами, іншими ресурсами природного середовища, геологічною та іншою інформацією про природне середовище тощо);

- права користування майном (право користування земельною ділянкою відповідно до земельного законодавства, право користування будівлею, право на оренду приміщень тощо);

- права на комерційні позначення (права на торговельні марки (знаки для товарів і послуг), комерційні (фірмові) найменування тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті;

- права на об`єкти промислової власності (право на винаходи, корисні моделі, промислові зразки, сорти рослин, породи тварин, компонування (топографії) інтегральних мікросхем, комерційні таємниці, у тому числі ноу-хау, захист від недобросовісної конкуренції тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті;

- авторське право та суміжні з ним права (право на літературні, художні, музичні твори, комп`ютерні програми, програми для електронно-обчислювальних машин, компіляції даних (бази даних), виконання, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення тощо), крім тих, витрати на придбання яких визнаються роялті;

- інші нематеріальні активи (право на провадження діяльності, використання економічних та інших привілеїв тощо).

Висновок перевірки про те, що придбані ПрАТ «КМЗ» від ПП «Проектконтактсервіс» згідно з укладеними договорами та актами виконаних робіт результати розробки є нематеріальними активами на переконання суду не є ідентифікацією такого активу.

Розробка, за визначенням наведеним у п. 4 П(С)БО 8, - застосування підприємством результатів досліджень та інших знань для планування і проектування нових або значно вдосконалених матеріалів, приладів, продуктів, процесів, систем або послуг до початку їхнього серійного виробництва чи використання.

Тобто, розробка це процес, в ході якого й може виникнути нематеріальний актив, який і слід відображати в балансі за наявності умов, передбачених пунктом 7 П(С)БО 8.

В інакшому випадку витрати на дослідження та розробки відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи" включаються до інших операційних витрат, як це передбачено пунктом 20 Національного положення

(стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248.

Таким чином висновок перевірки про необхідність відображення на балансі Товариства розробки в якості нематеріального активу суперечить сам собі, так як не узгоджується з приписами і П(С)БО 8, і П(С)БО 16, а тому визнається судом протиправним.

З огляду на умови договорів №04/10-17 від 04.10.2017, №24/11-17 від 24.11.2017, 15/06-19 від 15.06.2018, 10/09-18 від 10.09.2018, окрім послуг щодо виконання конструкторських робіт, нових об`єктів, які можна було б віднести до складу нематеріальних активів замовника, не виникло.

Дописи в окремих договорах про те, що розроблена конструкторсько-технологічна документація є інтелектуальною власністю автора-виконавця, самі-по-собі не створюють об`єкт інтелектуальної власності, оскільки право інтелектуальної власності, згідно з ч. 1 ст. 422 ЦК України, виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

У даному випадку таких підстав за договорами на виконання конструкторських робіт не виникло або ж перевірка їх не виявила.

В той же час підставу виникнення об`єкта інтелектуальної власності частина цих договорів пов`язує лише з обставинами організації виробництва та реалізації розроблених виробів, відповідно до цих договорів, у разі чого взаємовідносини між сторонами відносно використання конструкторської, технічної, технологічної документації, інших документів, розроблених згідно з цими договорами, регулюються Ліцензійним договором №20101102 від 04.01.2010, про що сторони підписують відповідне доповнення до даних договорів.

Відповідно до п. 2.1. вищезгаданих Методичних рекомендацій, придбаний або отриманий об`єкт нематеріальних активів зараховується на баланс, якщо одночасно виконуються такі умови:

- підприємство здійснює його контроль;

- існує імовірність отримання майбутніх економічних вигод, пов`язаних з його використанням;

- його вартість може бути достовірно визначена.

Як справедливо зазначав представник позивача, контроль над результатом робіт, за умовами договорів на виконання конструкторських робіт, до Товариства не переходив, оскільки вся розроблена конструкторсько-технологічна документація є інтелектуальною власністю автора-виконавця. Передача позивачу цих прав або їх частини у будь-якій формі також не здійснювалася.

Відповідач цих доводів спростувати не зміг.

Тож за відсутності нематеріального активу з огляду на обставини його неідентифікації та відсутності контролю над ним з боку підприємства, відсутня й можливість нарахування амортизації нематеріальних активів відповідно до п. 25 П(С)БО 8 через неможливість визначення строку їх корисного використання, який встановлюється підприємством (у розпорядчому акті) при визнанні цього об`єкта активом (при зарахуванні на баланс).

Саме тому у податкового органу відсутні підстави стверджувати про порушення платником П(С)БО 8 в частині невідображення такого неідентифікованого активу в балансі підприємства відповідно до п. 6, п. 7, п. 25 П(С)БО 8.

При цьому суд не може залишити поза увагою правильність висновку перевірки про порушення ПрАТ «КМЗ» вимог п. 18 П(С)БО 16 «Витрати», який передбачає, що до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством:

- загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо);

- витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу;

- витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);

- винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо);

- витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо);

- амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання;

- витрати на врегулювання спорів у судових органах;

- податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг);

- плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти;

- інші витрати загальногосподарського призначення.

Очевидним у даному випадку є те, що витрати Товариства на оплату послуг за договорами про виконання конструкторських робіт не співвідносяться з жодним видом адміністративних витрат, перелік яких наведений вище. А тому віднесення позивачем цих витрат до адміністративних, що відображено у проводках: Дт 92 «Адміністративні витрати» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 495 000,00 грн, є помилковим.

Однак ця помилка бухобліку позивача не може спростовувати висновок суду щодо протиправності тверджень податкового органу про недотримання Товариством п. 4, п. 6, п. 7, п. 25 П(С)БО 8 «Нематеріальні активи», в інакшому випадку підприємство буде поставлено в умови, за яких необхідно буде здійснювати зарахування на баланс нематеріальних активів, яких не існує, оскільки ідентифікацію їх як об`єкту не спромігся здійснити навіть сам податковий орган під час констатації факту порушення Товариством правил П(С)БО 8.

За таких обставин висновок перевірки про порушення пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування по операціям з ПП «Проектконтактсервіс» з придбання нематеріальних активів, слід визнати необґрунтованим належними доказами та невмотивованим релевантними джерелами права, у зв`язку з чим та з урахуванням наданих відповідачем розрахунків сум грошових зобов`язань (т. 12 а.с. 98, 99) суд визнає протиправним збільшенням платнику сум грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковим-повідомленням рішенням №7 від 14.04.2021 в частині визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 29 700,00 грн та в частині визначення штрафних санкцій у розмірі 8 316,00 грн, а також визначення платнику сум відхилення об`єкту оподаткування за Декларацією від 12.06.2019 № (звітна за півріччя 2019 року) на суму 232 500,00 грн та за Декларацією від 07.11.2019 № (уточнююча за три квартали 2019 року) на суму 402 500,00 грн за податковим повідомленням-рішенням №7 від 14.04.2021, а позов щодо скасування податкових повідомлень-рішень у цій частині - таким, що підлягає задоволенню.

Аналіз висновків перевірки з приводу безпідставності застосування позивачем податкової пільги щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання відходів та брухту чорних металів, передбаченої п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, на користь юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб.

Підставою для висновку перевірки про порушення ПрАТ «КМЗ» п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з реалізації металевих відходів та брухту на загальну суму 635 414,00 грн слугував аналіз податковим органом обставин реалізації Товариством металевих відходів та стружки, які утворилися в процесі виробництва, що обліковуються на рахунку 231 «Основне виробництво» в розрізі цехів (дільниць).

Відповідно до наданих до перевірки видаткових накладних та податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, перевіркою встановлено, що впродовж перевіреного періоду ПрАТ «КМЗ» здійснювалися операції з постачання на користь ПП Інтерферум, ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ТОВ «Істіл Проект», ТОВ «Укрбрухт», ТОВ "Елеваторремкомплект", ТОВ «ВПБ», ПСП «Орач», громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_35 , ОСОБА_9 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_20 , ОСОБА_38 відходів брухту чорних металів (металеві відходи чорного прокату, металеві відходи оцинковки, оцинкованого прокату, оцинкованої сталі та штріпса оцинкованого, стружка чорного металу) на загальну суму 3 177 080,20 грн, у т.ч. неплатникам (фізичним особам) на суму 1094439,00 грн, а саме:

січень-грудень 2017 року на суму 886 121,80 грн, у т.ч. неплатникам на суму 295 066,00 грн;

січень-грудень 2018 року на суму 1 908 925,20 грн, у т.ч. неплатникам на суму 789 069,00 грн;

січень-вересень 2019 року на суму 382 033,20 грн, у т.ч. неплатникам на суму 10 304,00 грн (стор. 134-140 Акту).

У видаткових та податкових накладних ПрАТ «КМЗ» зазначені вид та коди УКТЗЕД реалізованих металевих відходів, а саме:

7204.49.90.00 - металеві відходи чорного прокату;

7902.00.00.00 - металеві відходи оцинкованого прокату;

7204.41.10.00- стружка чорного металу.

З посилання на обставини того, що ПрАТ «КМЗ» не відповідає визначенню «спеціалізоване підприємство» у розумінні Закону України «Про металобрухт», як не відповідають цьому ж визначенню і покупці, оскільки не мають вагового, брухтопереробного та вантажопідйомного обладнання, транспортних засобів, відсутня атестація та дозвільні документи (інформація згідно ІС «Реєстр дозволів» dozvil.ndiop.kiev.ua), крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється, а також на обставини того, що з боку Товариства до перевірки не надано актів обстежень, складених місцевою державною адміністрацією, документів щодо відповідності реалізованих ТМЦ кодам УКТЗЕД, документів щодо відповідності металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам, які стали підставою для звільнення від оподаткування ПДВ операцій з постачання відходів чорних та кольорових металів, відповідач прийшов до висновку про те, що ПрАТ «КМЗ» не виписано та не зареєстровано податкові накладні по операціям з реалізації ТМЦ, щодо яких відсутні первинні документи, що дозволяють застосовувати звільнення від оподаткування.

Спростовуючи висновки перевірки з цього приводу, представник позивача зазначив, що використовуючи відкритті джерела інформації (офіційні реєстри) позивач був повністю впевнений у тому, що його контрагенти мають право здійснювати господарську діяльність, пов`язану з купівлею металобрухту. Будь-яких інших дій щодо виявлення дозволів позивач вчиняти зобов`язаний не був. В силу ст. 61 Конституції України позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших осіб. Господарські операції між позивачем та його покупцями мали реальний характер, що підтверджується первинними документами, наданими до справи у засвідчених копіях, рухом активів та зміною майнового стану й зобов`язань позивача. Крім того, ПП «Інтерферум» надало позивачу відповідь від 18.05.2021 №18/05-01, якою підтвердило факт того, що дійсно здійснювало та здійснює придбання металобрухту в ПрАТ «КМЗ». Більш того, ПП «Інтерферум» до цієї відповіді приєднало копію ліцензії серії АВ №470112 на провадження господарської діяльності у сфері заготівлі, переробки металобрухту чорних металів, виданої Міністерством промислової політики України 25.05.2010 за №320 з необмеженим строком дії. ФОП ОСОБА_6 надала відповідь, у якій повідомила, що здійснює свою діяльність у сфері купівлі-продажу металобрухту, а також здійснювала придбання металобрухт у ПРАТ «КМЗ».

З огляду на все це представник позивача стверджує, що реальність вищеописаних операцій підтверджується первинними документами, рухом активів, зміною майнового стану та зобов`язань позивача, а принцип індивідуальної відповідальності виключає можливість застосувати санкції до позивача за порушення третіми особами (покупцями) податкового та іншого законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам з цього приводу, суд виходить з наступного.

Як свідчить зміст Акту перевірки, висновок про порушення ПрАТ «КМЗ» п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187 ПК України податковий орган пов`язує з обставинами недотримання або невідповідності позивача та його контрагентів, причетних до операцій з постачання металевих відходів чорних металів, які утворилися в процесі виробництва позивача, вимогам Закону України «Про металобрухт», внаслідок чого на позивача не поширюється податкова пільга, передбачена п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, а також з обставинами відсутності документів щодо відповідності реалізованих ТМЦ кодам УКТЗЕД, документів щодо відповідності металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам.

При цьому будь-яких зауважень з приводу оформлення документів первинного бухгалтерського обліку, які засвідчують факт постачання позивачем відходів брухту чорних металів на користь юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб, акт перевірки не містить, а тому суд їм оцінки не надаватиме.

Так само не ставиться під сумнів реальність цих операцій з постачання металобрухту третім особам.

Натомість перевіркою під сумнів ставиться право позивача на застосування податкової пільги з огляду на невідповідність цих операцій критеріям, встановленим відповідною податковою нормою, у зв`язку з чим суд одразу переходить до аналізу нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини.

Так, відповідно до п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України у редакції згідно із Законом №2628-VIII від 23.11.2018, тимчасово до 1 січня 2027 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У попередній редакції, згідно із Законом №71-VIII від 28.12.2014, це й же пункт 23 передбачав пільгу аналогічного змісту, яка відрізнялася лише терміном її дії, встановленим до 1 січня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №15 «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2027 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість» затверджено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2027 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.

Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №15 є Перелік

відходів та брухту чорних металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2027 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість. Вказаний Перелік містить перелік кодів товару згідно з УКТЗЕД та відповідні їм найменування товару згідно з УКТЗЕД, зокрема, 7204 49 90 00 Відходи та брухт чорних металів; 7902 00 00 00 Відходи та брухт цинкові; 7204 41 10 00 Токарна стружка, обрізки, уламки, відходи фрезерного виробництва та ошурки з чорних металів.

Тобто, асортимент реалізованих позивачем металевих відходів, що відображений у видаткових та податкових накладних, які надавалися до перевірки, охоплюється номенклатурою товарів, передбачених Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №15.

Тож дії позивача щодо включення до числа господарських операцій, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операцій з постачання брухту чорних металів за вищевказаними товарними позиціями згідно з УКТЗЕД, ніяким чином не суперечать ані пункту 23 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, ані постанові Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №15.

Доводи відповідача з приводу відсутності документів щодо відповідності реалізованих ТМЦ кодам УКТЗЕД, документів щодо відповідності металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам суд визнає безпідставними з урахуванням наступного.

Відходи, за визначенням приведеним у ст. 1 Закону України від 05.03.1998 №187/98-ВР «Про відходи», - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Для облікових цілей відходи можна розмежувати за можливістю їх подальшого використання у господарській діяльності на зворотні, які використовуються з підвищеними витратами (зниженням виходу продукції) або зовсім не використовуються за прямим призначенням, та безповоротні відходи, які не може бути використано або реалізовано.

На користь такого висновку свідчить зміст пункту 12 П(С)БО 16, відповідно до якого прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Національного положення (стандарту.

Відповідно до пункту 11 цих же П(С)БО 16, виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Отже, зворотні відходи, в тому числі й металобрухт, має оцінюватися за справедливою вартістю.

Справедлива вартість, за визначенням приведеним у пункті 4 П(С)БО 19 «Об`єднання підприємств», - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату.

Порядок оцінки справедливої вартості, зокрема матеріалів у складі запасів, згідно з Додатком «Визначення справедливої вартості придбаних ідентифікованих активів і зобов`язань» до П(С)БО 19, здійснюється за відновлювальною вартістю (сучасною собівартістю придбання).

При цьому чинним законодавством не регламентовано яким саме актом фіксується визначення справедливої вартості, а тому рішення щодо оцінки зворотних відходів може ухвалювати керівник підприємства.

Так, розпорядженням фінансового директора ПАТ «КМЗ» ОСОБА_39 за №7 від 09.04.2013 «Про ціни на металобрухт» (т. 8 а.с. 41) з метою організації належного обліку металобрухту, оцінки та документального оформлення залишків сировини, матеріалів, які утворилися внаслідок діяльності основного та допоміжного виробництва, при отриманні бракованих товарів, сировини і матеріалів від постачальника, при ліквідації основних засобів, малоцінних швидкозношуваних предметів, при проведенні ремонтів основних засобів, малоцінних швидкозношуваних предметів, у разі непереборної сили (аварія, пожежа, руйнування), які повністю або частково втратили споживчу якість первинного матеріалу, хімічні та фізичні властивості, використовуються з підвищеним витрачанням, з наднормативним зменшенням виходу готової продукції або взагалі не використовуються за прямим призначенням, наказано оприбутковувати для подальшого використання у власній господарській діяльності або здавання спеціалізованим підприємствам, які займаються збором та переробкою даного виду вторсировини, за наступною вартістю:

металеві відходи оцинковані 0,66 грн;

металеві відходи чорного металопрокату 1,00 грн;

стружка чорного металопрокату 1,00 грн;

стружка бронзова 1,37 грн;

відходи чавуну 0,67 грн;

стружка чавуну 0,67 грн.

Крім того, з урахуванням приписів пункту 11 П(С)БО 16 з приводу того, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат, можна зробити висновок про те, що відходи за нормами утворення поділяються на нормативні, тобто заплановані відходи, без утворення яких неможливо обійтися під час виготовлення продукції, та наднормативні відходи, які перевищують норми, установлені технологією виробництва.

Норми утворення відходів може бути вказано у внутрішньогалузевих документах, ДСТУ, технічних умовах або технічних регламентах. Якщо ж цих нормативів немає, підприємство може затвердити їх самостійно локальним внутрішнім актом.

Так, розпорядженням фінансового директора ПАТ «КМЗ» Калашника В.М. за №6 від 19.12.2016 «Про відповідність відходів металів» (т. 8 а.с. 42) з метою ефективного використання виробничих ресурсів та раціонального використання відходів металів, що утворилися в результаті господарської діяльності, введено в дію з 01.01.2017 Таблицю відповідності відходів металів, що утворилися в процесі виробництва, кодам УКТЗЕД Постанови №15 від 18.01.2011 (т. 8 а.с. 43-87).

Вказаним обставинам відповідач ніякої оцінки не надав, оскільки, як пояснював представник відповідача, відповідні докази до перевірки не надавалися, про що складався відповідний акт.

У свою чергу представник позивача стверджував, що ці докази до перевірки надавалися, але не були взяті до уваги ревізорами з мотивів їх неналежності.

Так чи інакше, суд не може ігнорувати докази, які стосуються предмету доказування, а тому приймає документальні обставини обліку позивачем брухту металів до уваги, як такі, що спростовують твердження відповідача з приводу відсутності у ПрАТ «КМЗ» документів щодо відповідності реалізованих ТМЦ кодам УКТЗЕД та щодо відповідності металобрухту встановленим стандартам, нормам і правилам.

При цьому посилання відповідача на лист Міністерства промислової політики України від 04.07.2007 №14/7-1-1145, яким пропонується для використання в роботі таблиця "Відповідність найменувань видів металобрухту по ДСТУ 4121-2002 кодам товарів по УКТЗЕД", суд визнає недоречним, а тому до уваги не приймає, оскільки по-перше, вказаний лист не є джерелом права, а по-друге, рекомендації, що викладені у цьому листі, стосуються правовідносин, які існували до набрання чинності як Податковим кодексом України, так і постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 №15.

Аналізуючи зауваження Акту з приводу учасників операцій з постачання-купівлі брухту чорних металів, які не мають статусу спеціалізованого підприємства чи спеціалізованого металургійного переробного підприємства у розумінні Закону України «Про металобрухт», суд також визнає недоречними з наступних підстав.

Відповідно до преамбули до Закону України «Про металобрухт», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі збирання, заготівлі та здійснення операцій з металобрухтом, який є найважливішою стратегічною та енергозберігаючою сировиною для металургійного виробництва, і спрямований на захист інтересів підприємств вітчизняної металургійної галузі та забезпечення екологічної безпеки довкілля при утворенні, збиранні та використанні металобрухту.

Питання відповідальності за порушення вимог законодавства, що регулює здійснення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом, визначає стаття 16 вказаного Закону, згідно з приписами якої, особи, винні у порушенні законодавства, що регулює здійснення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом, несуть адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність згідно із законами України.

В той же час Податковий кодекс України, згідно з приписами п. 1.1. ст. 1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При цьому Податкове законодавство України, згідно з п. 3.1. ст. 3 ПК України, складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тож оскільки податкове законодавство не охоплює Закон України «Про металобрухт», то порушення приписів цього Закону не може бути кваліфіковано як порушення податкового законодавства, логічним свідченням чого є зміст вищезгаданої статті 16 Закону України «Про металобрухт», яка передбачає усі інші, окрім податкової, види відповідальності за порушення вимог законодавства, що регулює здійснення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом.

У зв`язку з цим не мають ніякого значення для оцінки кола досліджуваних правовідносин покази свідків фізичних осіб працівників заводу ( ОСОБА_31 , ОСОБА_14 , ОСОБА_32 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 ), допитаних судом лише за наполяганням сторони позивача, які всі скопом підтвердили у суді факти купівлі ними у Заводу брухту чорних металів для власних потреб.

З урахуванням з`ясованих обставин правового регулювання спірних правовідносин суд визнає спростованими висновки перевірки про порушення ПрАТ «КМЗ» вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 23 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України по операціях з постачання брухту чорних металів на користь юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб, у зв`язку з чим суд визнає неправомірним:

- нарахування платнику сум грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники, за податковим повідомленням-рішенням від 14.04.2021 №7 в частині визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 67 012,00 грн та в частині визначення суми штрафних санкцій у розмірі 18 763,62 грн і скасовує це податкове повідомлення-рішення у відповідній частині;

- нарахування платнику сум грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковим повідомленням-рішенням від 08.02.2022 №1 в частині визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 635 414,00 грн та в частині визначення суми штрафних санкцій у розмірі 158 854,00 грн і скасовує це податкове повідомлення-рішення у відповідній частині;

- застосування штрафу у розмірі 50% у зв`язку з відсутністю складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 635 414,00 грн за податковим повідомленням-рішенням від 02.04.2021 №1 у сумі 317 708,02 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) і скасовує це податкове повідомлення-рішення у повному обсязі.

Таким чином, з урахуванням встановлених судовим розглядом обставин, суд визнає протиправними та скасовує у повному обсязі податкові повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.04.2021 №1, від 14.04.2021 №7, від 14.04.2021 №7, а податкове повідомлення-рішення 08.02.2022 №1 лише в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 1 107 761,00 грн, у тому числі 886 209,00 грн за податковими зобов`язаннями та 221 552,00 грн за штрафними санкціями.

Разом з цим не може бути задоволеною вимога позивача про скасування податкового повідомлення-рішення №7 від 14.04.2022, оскільки це рішення скасоване у частині застосованих штрафних санкцій рішенням ДПС України від 04.02.2022 №2236/6/99-00-06-01-02-06.

Відповідно ж до пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

Отже, податкове повідомлення-рішення №7 від 14.04.2022 має статус відкликаного, а тому не зачіпає прав чи інтересів платника, які б могли складати предмет судового оскарження.

Тож у цій частині вимог позов слід залишити без задоволення.

Відтак, позов у цілому слід задовольнити частково.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатив максимальну ставку судового збору у розмірі 24 810,00 грн, факт чого підтверджується платіжним дорученням №12922 від 11.02.2022 (т. 2 а.с. 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням факту часткового задоволення позовних вимог позивач має право на відшкодування ѕ витрат, понесених на сплату судового збору, тобто 19 848,00 грн, які слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкові повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 02.04.2021 №1, від 14.04.2021 №7, від 14.04.2021 №7.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 08.02.2022 №1 в частині збільшення Приватному акціонерному товариству Карлівський машинобудівний завод грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1107761 (один мільйон сто сім тисяч сімсот шістдесят одна) грн 00 коп, у тому числі 886 209,00 грн за податковими зобов`язаннями та 221552,00 грн за штрафними санкціями.

4. В решті вимог позов залишити без задоволення.

5. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод" (вул. Сергія Нігояна, 2, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, ідентифікаційний код 14311169) за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052, ідентифікаційний код 44131658) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 18 607 (вісімнадцять тисяч шістсот сім) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.12.2022.

Суддя Є.Б. Супрун