Справа № 400/5207/22
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2022 р. № 400/5207/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач або ГУ ПФУ) з вимогами:

Визнати протиправними дiї Головного управлiння Пенсiйного фонлу Украiни в Миколаївськiй областi, щодо зменшення ОСОБА_1 розмiру пенсiї з 77% до 70% вiдповiдно до Закону України «Про пенсiйне забезпечення осiб, звiльнених з вiйськовоi служби, та деяких iнших осiб».

Зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонлу Украiни в Миколаївськiй областi провести перерахунок пенсiї ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, на пiдставi довiдки ІНФОРМАЦІЯ_1 №9/l/345 вiд 23.11.2020 року виходячи з 77% грошового забезпечення та виплатити вiдповiдну суму рiзницi.

Ухвалою від 25.11.2022 р. суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу, після звільнення з військової служби, з урахуванням ст.ст. 13, 43 Закону України №2262-XII була призначена пенсія, основний розмір якої становив 77% відповідних сум грошового забезпечення. При проведенні перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду від 14 червня 2022 року у справi №400/7492/21 (зобов`язано відповідача провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.11.2020 року № 9/1/345, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Відповідачем на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справi №400/7492/21 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 23.11.2020 року №9/1/345 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що у відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача у розмірі 77% грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На виконання рішення суду №400/7492/21 відповідач перерахував пенсію позивачу на підставі довідки від 23.11.2020 року №9/1/345 з 01.04.2019 року, перерахунок здійснено вiдповiдно до вимог дiючої статгi 13 Закону України ,,Пpo пенсійне забезпечення осiб звiльнених з вiйськової служби та деяких iнших осіб iз розрахунку 70% грошового забезпечення.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки під час проведення перерахунку пенсії відповідач безпідставно зменшив розмір грошового забезпечення з 77% до 70%.

Відповідач зазначив, що при виконанні рішення суду, яким зобов`язано відповідача провести перерахунок з урахуванням оновленого розміру грошового забезпечення, застосовуються норми законодавства, чинного на дату з якої судом покладено обов`язок провести перерахунок пенсії. Таким чином, відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія обчислюється в розмірі, який не повинен перевищувати 70 % грошового забезпечення, визначеного на підставі довідки, виданої державним органом з якого особу було звільнено зі служби. Отже оскільки умови пенсійного забезпечення позивача змінились, підстави для продовження виплати пенсії у розмірі 77% відсутні.

Не погоджуючись з зазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно яких цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року по справі № 686/12623/17.

Крім того, аналогічні за змістом висновки відображені в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року за наслідками розгляду зразкової справи № 240/5401/18-а. Дане рішення оскаржене в апеляційному порядку. За наслідками розгляду Великою палатою Верховного суду 16.10.2019 року прийнято рішення, яким апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18-а без змін.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства.

Обов`язковий характер судового рішення, яке ухвалюється іменем України, підкреслює авторитет судової влади, оскільки жодне рішення інших органів не може прийматись іменем України. Вимога про ухвалення судових рішень іменем України випливає з теорії поділу влади, згідно з якою судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і, відповідно, їх виконання має бути гарантовано державою. Саме тому обов`язковість судових рішень забезпечується державою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача на підставі рішення суду по справі №400/7492/21 (відповідно до довідки від 23.11.2020 року №9/l/345 станом на 05.03.2019 для перерахунку з 01.04.2019 року) відсутні законні підстави зменшення відсоткового розміру пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише складові грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3858/18 скасовано пункт 2 Постанови № 103, яким встановлено поступовий розмір виплати підвищення перерахованих пенсій станом на 01.01.2018 відповідно до постанови № 704, позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, Постанов Кабінету Міністрів України № 704, № 103, № 45 з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії, яка підлягала виплаті у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовцям за аналогічною посадою з 05.03.2019 (дати набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/3858/18).

Отже, відповідач при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу до 05.03.2019 не мав правових підстав для неврахування та незастосування до спірних правовідносин положення норм статті 63 Закону № 2262-XII та Постанови КМУ № 103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії.

При цьому, з 05.03.2019 у відповідача відсутні підстави для виплати перерахованої пенсії позивача з обмеженням суми підвищення пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Застосування наведених норм права відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у рішенні від 06.08.2019 при розгляді зразкової справи № 160/3586/19 (ЄДРСР 43494363), яке набрало законної сили згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 (ЄДРСР 88601598).

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства(Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог. Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правових позицій, суд доходить висновку про необхідність зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача на підставі довідки від 23.11.2020 року №9/1/345 року виходячи з розміру 77% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії позивача на підставі довідки від 23.11.2020 року №9/1/345 року виходячи з розміру 77% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії та виплатити її виходячи із розміру 77 % сум грошового забезпечення з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 05.03.2019 рік.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачу в розмірі 992,40 грн. відповідно до квитанції від 14.11.2022 року №2452-4890-4235-6345, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) у проведенні перерахунку та виплати розміру раніше призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії з 01.04.2019 у розмірі 70% сум грошового забезпечення (з обов`язковим урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївський області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення (з обов`язковим урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 05.03.2019 рік (перерахунок якої здійснено з 01.01.2018), враховуючи раніше виплачені суми та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) судовий збір у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар