Справа № 260/6277/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа №260/6277/21

адміністративне провадження №К/990/36128/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Мороз Л.Л., судді Стеценка С.Г., перевіривши касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет»

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2022 року

у справі №260/6277/21

за позовом Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет»

до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови

У С Т А Н О В И В :

На розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав передано касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2022 року у справі №260/6277/21 за позовом Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стеценка С.Г. та Мороз Л.Л., про що складено протокол від 28 грудня 2022 року.

Перевіряючи матеріали касаційної скарги Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», суддею-доповідачем Берназюком Я.О. заявлено про самовідвід від розгляду вказаної касаційної скарги, так як суддя вважає, що його участь у розгляді цієї справи є недопустимою, оскільки позивачем у цій справі є Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет» (), до Спеціалізованої вченої ради якого з 2017 року по 2022 рік входив ОСОБА_1 (Д 61.051.07 (ЮРИДИЧНІ НАУКИ, 12.00.01; 12.00.07), що підтверджується Наказом Міністерства освіти і науки України від 11 липня 2017 року № 996. Окрім того, касаційна скарга Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» підписана проректором ОСОБА_3, з яким суддя-доповідач протягом тривалого часу перебуває у дружніх відносинах та протягом 2017 - 2022 років спільно перебував у складі, уже зазначеної, Спеціалізованої вченої ради.

Також заяву про самовідвід від розгляду вказаної касаційної скарги Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» подано суддею Стеценком С.Г., з огляду на те, що вказана касаційна скарга підписана проректором ОСОБА_3. Водночас у 2011 році ОСОБА_2 був офіційним опонентом при захисті ОСОБА_3 докторської дисертації на тему: «Зловживання правом: теоретико-правове дослідження», що підтверджується авторефератом дисертації (автореф. дис ... д-ра юрид. наук : 12.00.01 / ОСОБА_3 ; В.о. Київ. нац. ун-т ім. Т. Шевченка.- К. : [б.в.], 2011.- 34 с).

Відтак, вищевказане може викликати сумніви у неупередженості суддів Берназюка Я.О. та Стеценка С.Г. під час розгляду даної справи.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи (пункт 2), а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 4).

Згідно із частиною першою статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як зазначено у підпункті «а» пункту 3 Рекомендації CM/Rec (2004) 20 щодо судового розгляду адміністративних актів (Прийнято Комітетом Міністрів 15 грудня 2004 р. на 909-му засіданні заступників Міністрів) та пункті 53 Пояснювальної записки до них, судовий розгляд має здійснюватися судом, створеним законом, чия незалежність та неупередженість гарантуються відповідно до умов Рекомендації № R (94) 12; з огляду на специфічні ризики адміністративного судді, коли він або вона повинні вирішити суперечку за участю органів державної влади, цей принцип підкреслює необхідність як суб`єктивної неупередженості (враховує особисту залученість або зацікавленість судді в даній справі), так і об`єктивної неупередженості (що має на увазі достатні гарантії самого судді, що дозволяють виключити існування будь-яких сумнівів на цей рахунок).

До того ж, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпечення доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, суб`єктивний критерій визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а за об`єктивним критерієм підлягають дослідженню питання, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принців поведінки суддів (схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року № 2006/23), суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зокрема, відповідно до пункту 90 Коментарів щодо Бангалорських принципів поведінки суддів (вересень 2007 року) залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати у разі, якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини.

Розглядаючи справи щодо необхідності застосування суддями, під час здійснення ними повноважень, принципу неупередженості, зокрема, у випадках існування певних родинних або дружніх зав`язків з учасниками справи або близькими до них особами, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 43 рішення ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» (заява № 32953/13; справа про відвід судді від розгляду справи, у зв`язку з тим, що його та матір заявника пов`язували трудові відносини, окрім цього між ними був конфлікт) будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави сумніватися в його неупередженості, повинен бути відведеним. Без сумніву, судді повинні демонструвати й пропагувати високі стандарти поведінки та особисто дотримуватися цих стандартів, щоб підтримувати чесність судової влади.

У пункті 132 рішення у справі «Croatian Golf Federation v. Croatia» (заява № 66994/14; справа про відвід судді, яка бере участь у розгляді справи щодо стягнення членських внесків з гольф-клубу, президентом якого є її чоловік) ЄСПЛ дійшов висновку про беззаперечний обов`язок судді відмовитись від участі у розгляді справи у зв`язку з наявністю об`єктивних сумнівів у її неупередженості.

Крім того, у пункті 63 рішення ЄСПЛ у справі «Koulias V. Cyprus» (заява № 48781/12; справа щодо відсторонення судді від розгляду справи у зв`язку тим, що адвокат у справі є засновником юридичної фірми, де працює близька особа судді) також зазначено, що коли виникає ситуація, яка може спричинити упередженість або вигляд упередженості, ця ситуація повинна бути розкрита на самому початку провадження. Це важливий процесуальний захист, який необхідний для надання адекватних гарантій як щодо об`єктивної, так і суб`єктивної неупередженості.

З огляду на заявлені фактичні та правові підстави неможливості участі суддів Берназюка Я.О. та Стеценка С.Г. у розгляді касаційної скарги Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» у справі № 260/6277/21, з метою недопущення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності складу суду при розгляді адміністративної справи, заяви про самовідвід судді Берназюка Я.О. та Стеценка С.Г. від 29 грудня 2022 року підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція застосування статей 36, 39, 40 КАС України висловлена, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 908/137/18 та в ухвалах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі №826/12108/18, від 27 серпня 2020 року у справі №520/1752/2020, від 28 вересня 2020 року у справі №820/1957/18, від 2 лютого 2021 року у справі №120/2057/20-а та від 12 березня 2021 року у справі № 460/208/20.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Берназюка Я.О. про самовідвід від 29 грудня 2022 року задовольнити.

2. Заяву судді Стеценка С.Г. про самовідвід від 29 грудня 2022 року задовольнити

3. Відвести суддю-доповідача Берназюка Я.О. та суддю Стеценка С.Г. від розгляду касаційної скарги Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2022 року у справі №260/6277/21.

4. Касаційну скаргу касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 6 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2022 року у справі №260/6277/21 передати до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду для визначення складу суду у Верховному Суді.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: Я.О. Берназюк

Л.Л. Мороз

С.Г. Стеценко