Справа № 240/22791/22
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Житомир справа № 240/22791/22

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , що поданий в інтересах ОСОБА_2 до Радомишльської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася з позовом до Радомишльської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не взяття ОСОБА_2 , як дитини, позбавленої батьківського піклування, на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та на соціальний квартирний облік;

- зобов`язати Радомишльську міську раду взяти ОСОБА_2 , як дитину, позбавлену батьківського піклування, на квартирний облік при виконавчому комітеті Радомишльської міської ради за списками пільгової позачергової черги для одержання державного житла з часу набуття права бути зарахованим на квартирний облік, а саме з 28.09.2020;

- зобов`язати Радомишльську міську раду взяти ОСОБА_2 , як дитину, позбавлену батьківського піклування, на соціальний квартирний облік при виконавчому комітеті Радомишльської міської ради з часу набуття права бути зарахованим на соціальний квартирний облік, а саме з 28.09.2020.

Обґрунтовуючи позов, зазначає, що ОСОБА_2 , дитина, що позбавлена батьківського піклування. У зв`язку з цим неповнолітня ОСОБА_2 з досягненням 16 річного віку має право на взяття на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла. Відповідач безпідставно відмовив у взятті на квартирний облік, за списками пільгової позачергової черги для одержання державного житла.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що представником позивача не вірно трактовано п. 64 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, оскільки підставою набуття права на соціальне житло, у дитини позбавленої батьківського піклування, є відсутність у неї житла, яке належить їй на праві власності (користування). В свою чергу, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , отже має житло на праві користування, а тому підстави для поставлення її на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання державного житла відсутні.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, де вказано, що наведенні відповідачем у відзиві заперечення в частині відсутності правових підстав для задоволення позову є не обгрунтованими, а обставини не відповідають наявними у справі доказами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено та визнається сторонами, що згідно рішення виконкому Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 21 грудня 2005 року №44 ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_2 , яка залишилася без батьківського піклування.

Відповідно до витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування служби у справах дітей Радомишльської міської ради підтверджено статус ОСОБА_2 , як дитини, позбавленої батьківського піклування. Документ, що підтверджує статус дитини вирок Вишгородського районного суду Київської області від 22.06.2006 року про відбування матір`ю покарання у місцях позбавлення волі; довідка відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві №1774/02-17 від 18.07.2006, про внесення відомостей батька до актового запису про народження дитини за вказівкою матері, відповідно до ст. 132 Сімейного кодексу України; рішення Радомишльського районного суду Житомирської області справа №2-35/07 від 16.01.2007 про позбавлення батьківських прав.

Опікун неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до Радомишльського міського голови з заявою про зарахування ОСОБА_2 на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла, як дитини, позбавленої батьківського піклування та яка досягла 16 років.

Радомишльська міська рада Житомирської області листом від 09.09.2022 №01.28/1633 відмовлено в постановці неповнолітньої ОСОБА_2 на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла. Зазначено, що ОСОБА_2 забезпечення житлом, так як її постійне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить її опікуну. Також роз`яснено, що при досягнення 18 років, ОСОБА_2 може особисто звернутися до виконавчого комітету Радомишльської міської ради з відповідними документами для поставки її на квартирний та соціально-квартирний облік.

Вважаючи протиправною відмову, ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах підопічної.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 47 Конституції України установлене право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

У силу положень частини першої статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, визначені Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", який є складовою частиною законодавства про охорону дитинства.

Дитиною у розумінні положень статті 1 Закону України "Про охорону дитинства" є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

У силу положень статті 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" дитиною-сиротою визнається дитина, в якої померли чи загинули батьки, а особою із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

Правові, організаційні та соціальні засади державної політики щодо забезпечення конституційного права соціально незахищених верств населення України на отримання житла визначаються Законом України "Про житловий фонд соціального призначення".

Згідно із положеннями частини першої статті 2 вказаного закону відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про житловий фонд соціального призначення", соціальний квартирний облік - облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання.

Частиною другою статті 10 Закону України "Про житловий фонд соціального призначення" установлено, що правом взяття на соціальний квартирний облік користуються громадяни України: а) для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону; б) середньомісячний сукупний дохід яких за попередній рік з розрахунку на одну особу в сумі менший від величини опосередкованої вартості найму житла в даному населеному пункті та прожиткового мінімуму, встановленого законодавством; в) внутрішньо переміщені особи, які не мають іншого житла для проживання на підконтрольній українській владі території або житло яких зруйновано (знищене) або пошкоджене до стану, непридатного для проживання, внаслідок проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, виникнення у особи, яка потребує соціального захисту, права бути взятою на соціальний квартирний облік нерозривно пов`язується із відсутністю у такої особи іншого житла або із її правом на поліпшення житлових умов.

Статтею 34 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 39 Житлового кодексу Української РСР діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

У силу вимог ст. 46 цього ж Кодексу таким особам жиле приміщення надається поза чергою.

Аналогічна правова норма закріплена в ч. 5 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" та в ст. 4 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

Згідно з п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (надалі - Правила), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим- восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За приписами абзацу п`ятого пункту 15 Правил, доповнених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 №365, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідачем помилково до спірних правовідносин застосовуються правові норми про право осіб на поліпшення житлових умов за наявності забезпечення житлом менше мінімального розміру.

Доказів належності ОСОБА_2 будь-якого житла на певному юридичному праві відповідач не надав, а тому суду не доведено, яким чином факт реєстрації місця проживання дитини у житловому будинку АДРЕСА_1 , впливає на його право на забезпечення житлом.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Більш того, згідно положень п. 19 Правил передбачено, що попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті, а на підприємстві, в установі, організації - комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету.

Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт.

Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради або адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілковому комітетові. На засідання комісії при необхідності запрошується заявник.

Всупереч вказаним вимогам відповідачем суду не надано жодних доказів щодо дотримання вказаних положень Правил при розгляді такого звернення вказаною комісією при виконавчому комітеті Радомишльської міської Ради.

Приписами п. 20 Порядку передбачено що, якщо на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради буде внесено пропозицію про відмову у взятті на облік, на засідання вказаних органів запрошується заявник.

За змістом п. 21 Правил, саме у рішенні виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, а не в листі певної посадової особи, при відмові у взятті на облік зазначається підстава відмови.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 1 якої суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, відповідачем звернення про постановку неповнолітньої ОСОБА_2 на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла як дитини, позбавленої батьківського піклування та досягла 16 років, є нерозглянутим відповідно до вимог чинного законодавства.

Такі дії відповідача свідчать про наявність у спірних правовідносинах порушень.

Отже, враховуючи вказане, позовні вимоги необхідно задовольнити частково, шляхом зобов`язання Радомишльської міської ради розглянути звернення про постановку неповнолітньої ОСОБА_2 на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла як дитини, позбавленої батьківського піклування та досягла 16 років, на засіданні виконавчого комітету у відповідності до вимог Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470, та із врахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Враховуючи відсутність судових витрат, питання щодо їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Радомишльської міської ради (вул. Соборний Майдан, 12, м. Радомишль, Житомирська область, 12200, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Радомишльської міської ради щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 про постановку неповнолітньої ОСОБА_2 на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла як дитини, позбавленої батьківського піклування та досягла 16 років.

Зобов`язати Радомишльську міську раду розглянути звернення про постановку ОСОБА_2 на квартирний облік за списками пільгової позачергової черги для одержання житла як дитини, позбавленої батьківського піклування та досягла 16 років, на засіданні виконавчого комітету у відповідності до вимог Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року N 470, та із врахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко