Справа № 380/11541/22
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/11541/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземним роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 року по 08.05.2022 року (день звільнення з роботи) та відмови у перерахунку пенсії в повному розмірі відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VІ з 10.06.2022 року (дата призначення пенсії по інвалідності в зв`язку з професійним захворюванням).

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 10.06.2022 року з врахуванням раніше виплаченої пенсії зарахувавши до страхового стажу та до пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1) період роботи з 01.01.2021 року по 08.05.2022 року на відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV та з врахуванням вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-VI.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності. Після призначення пенсії йому стало відомо, що період роботи з 01.01.2021 по 08.05.2022 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження»» Державного підприємства «Львіввугілля» не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи з шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах, оскільки відсутня сплата страхових внесків. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та порушення строків сплати страхових внесків передбачено відповідальність страхувальника, а не працівника.

Ухвалою судді від 01.09.2022 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивачу з 10.06.2022 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання. Зазначив, що до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 (14 років 01 місяць 28 днів), для визначення права на обчислення пенсії відповідно до положень абзацу 3 ч.1 ст. 28 Закону №1058 та ст.8 Закону №345 зараховано ще 01 рік 04 місяці 08 днів (період з 01.01.2021 по 08.05.2022). Однак, період з 01.01.2021 по 08.05.2022 не зараховано до страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 для обчислення розміру пенсії, оскільки згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» Форми ОК-5 ОСОБА_1 , за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля».

Судом встановлені наступні обставини:

Згідно запису №9,10,11 у трудовій книжці ОСОБА_1 АХ НОМЕР_1 01.09.2020 ОСОБА_1 прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, направлений на підземельну дільцю для виконання гірничих робіт в шахті.

15.03.2021 переведений заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею, направлений на підземну дільницю для виконання гірничих робіт в шахті.

08.05.2022 звільнений по п 2 ст. 40 КЗПП України (внаслідок невідповідності виконуваної роботи за станом здоров`я) з виплатою одноразової допомоги згідно колективного договору.

ОСОБА_1 28.06.2022 року звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про призначення пенсії по інвалідності та пакетом документів.

За результатом розгляду заяви та поданих документів, ОСОБА_1 органами Пенсійного фонду України у Львівській області призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 10.06.2022 по 30.06.202 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Страховий стаж позивача становить 20 років 01 місяць 13 днів.

До пільгового (підземного) стажу за Списком №1 (14 років 01 місяць 28 днів), для визначення права на обчислення пенсії відповідно до положень абзацу 3 ч.1 ст. 28 Закону №1058 та ст.8 Закону №345 зараховано ще 01 рік 04 місяці 08 днів (період з 01.01.2021 по 08.05.2022). Однак, період з 01.01.2021 по 08.05.2022 не зараховано до страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 для обчислення розміру пенсії, оскільки згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» Форми ОК-5 ОСОБА_1 , за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що у зв`язку з неврахуванням відповідачем часу роботи до страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком №1 для обчислення розміру пенсії, відповідач порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання до 01.10.2017 обчислювались за нормами Закону №1788-XII.

З 01.10.2017 Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, не зарахувавши до загального та підземного стажу позивача періоду роботи у відокремленому підрозділі «ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 08.05.2022, посилався на те, що за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків роботодавцем. З цього приводу, суд зазначає таке.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а.

Судом встановлено,згідно записів у трудовій книжці, що ОСОБА_1 з 01.09.2020 прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, направлений на підземельну дільцю для виконання гірничих робіт в шахті а з 15.03.2021 переведений заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем під землею, направлений на підземну дільницю для виконання гірничих робіт в шахті.

Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача зазначений період до страхового стажу та стажу роботи за Списком № 1 (пільгового стажу).

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу та пільгового страхового стажу за Списком № 1 позивачу періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 08.05.2022 та у відмові у перерахунку розміру пенсії, з урахуванням вказаного стажу, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу та пільгового страхового стажу за Списком № 1 період роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахта Відродження»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 08.05.2022 та здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням вказаного стажу, згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу та пільгового (підземного) страхового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи у відокремленому підрозділі шахті «Відродження» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 08.05.2022 та відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 10.06.2022 (дата призначення пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу та пільгового (підземного) страхового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи у відокремленому підрозділі шахті «Відродження» ДП «Львіввугілля» з 01.01.2021 по 08.05.2022 та здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 10.06.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1984,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5. п. 15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 29.12.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.