Справа № 620/16978/21
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 620/16978/21

адміністративне провадження № К/990/36367/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 року у справі № 620/16978/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігів-Агроенерджи» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігів-Агроенерджи» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.10.2021 №3258280/35166947, від 04.03.2021 № 2221, від 15.11.2021№ 8433. Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області прийняти рішення про виключення позивача з переліку ризикових суб`єктів. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 18 від 29.09.2021 датою її фактичного надходження.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 року у справі № 620/16978/21.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України з посиланням на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, а також те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт а) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначаються норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанова Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник, посилаючись на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції, лише перелічує постанови Верховного Суду, які враховані судами попередніх інстанцій під час судових рішень, зокрема: від 22.07.2019 року у справі № 815/2985/18, від 10.04.2020 року у справі № 819/330/18, від 20.11.2019 року у справі № 826/9457/18, від 21.05.2019 року у справі № 620/3556/18, від 14.05.2019 року у справі № 817/1356/18, від 22.04.2019 року у справі № 2040/5445/18, від 18.07.2019 року у справі № 1740/2004/18, від 21.05.2019 року у справі № 0940/1240/18, від 25.10.2018 року у справі № 0340/1834/18, від 12.11.2019 року у справі № 816/2183/18, від 11.06.2019 року у справі № 480/4038/18, від 28.11.2019 року у справі № 1640/2650/18, від 05.01.2021 року у справі № 640/11321/20.

Проте скаржником, на виконання вимог процесуального законодавства в касаційній скарзі не зазначено висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, який застосований судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні і від якого необхідно відступити, разом із обґрунтуванням необхідності відступлення від такого висновку; норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанова Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; не вказано висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми. Також скаржником не обґрунтовано, у чому полягає помилковість врахування судом апеляційної інстанції таких правових позицій Верховного Суду. В розрізі заявленої скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень недостатньо лише перелічити номера та дати постанов Верховного Суду (висновки яких враховані судами попередніх інстанцій).

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства та вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі накладних (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.2019 року № 1165), а також містять формальне висловлення незгоди з судовими рішеннями у справі та зводяться до переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 328 КАС України.

До того ж, посилання скаржника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є недоведеним, а стосується здебільшого переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 року у справі № 620/16978/21 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва