Справа № 160/19164/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.11.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення нарахування пенсії без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що зайнятий повний робочий день під землею з моменту звернення, з 09.03.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, при цьому не враховано норми ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання інформації про перерахунок пенсії з урахуванням вказаної норми. При цьому, відповідачем відмовлено у такому перерахунку та повідомлено позивача, що оскільки рішенням суду не зобов`язано відповідача при обчисленні розміру пенсії застосовувати дію ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач вважає вищевказані дії, щодо проведення нарахування пенсії без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
01.12.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача.
23.12.2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу з 03.11.2021 року, при цьому у рішенні суду не ставилось питання щодо перерахунку пенсії з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також, вказано, що пільговий стаж позивача за списком №1 становить 14 років 07 місяців 29 днів, що не є достатнім для проведення перерахунку пенсії відповідно до ст.28 Закону №1058, оскільки для чоловіків потрібно 15 років. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та вирішено:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його трудової діяльності з 26.02.1990 по 15.03.2000, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 26.02.1990 по 15.03.2000, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 03.11.2021 з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

18.10.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою з питання розміру призначеної пенсії.

08.11.2022 року листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №34256-27338/Г-01/8-0400/22 повідомлено позивача, що на виконання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 року відповідачем перераховано пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 03.11.2021 року, враховано періоди роботи за списком №1 з 26.02.1990 року по 29.05.1990 року, з 27.08.1992 року по 06.09.1992 року, з 01.02.1994 року по 28.02.1994 року, з 01.11.1996 року по 30.04.1997 року та з 01.04.1999 року по 15.03.2000 року, що складає 1 рік 9 місяців 27 днів. Згідно пенсійної справи загальний стаж за списком №1 складає 14 повних років. Оскільки рішенням суду не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області застосовувати до періоду пільгової роботи за Списком №1 при розрахунку пенсії норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», розрахунок пенсії проведено без застосування зазначеної статті.

Позивач вважає вищевказані дії, щодо проведення нарахування пенсії без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства з 09.03.2021 року, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно із абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 26.02.1990 по 15.03.2000, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 03.11.2021, що складає більше 10 років стажу.

При цьому, як вбачається з листа відповідача від 08.11.2022 року №34256-27338/Г-01/8-0400/22 на виконання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 року відповідачем перераховано пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 03.11.2021 року, враховано періоди роботи за списком №1 з 26.02.1990 року по 29.05.1990 року, з 27.08.1992 року по 06.09.1992 року, з 01.02.1994 року по 28.02.1994 року, з 01.11.1996 року по 30.04.1997 року та з 01.04.1999 року по 15.03.2000 року, що складає 1 рік 9 місяців 27 днів.

Тобто з вказаного листа вбачається, що відповідач на виконання рішення суду не врахував 1 рік 9 місяців 27 днів замість 10 років 9 днів, тобто повного періоду з 26.02.1990 року по 15.03.2000 року, що свідчить про неналежне виконання відповідачем рішення суду та неврахування певних періодів, при цьому підстав такого неврахування відповідачем не зазначено.

Суд звертає увагу, що ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому у даній справі суд враховує висновки встановлені у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 року, та вважає пільговий період роботи позивача з 26.02.1990 року по 15.03.2000 року підтвердженим, у зв`язку з чим пільговий стаж позивача за списком №1 складає більше 15 років.

Враховуючи, що позивач має стаж на підземних роботах більше 15, тобто він набув необхідного стажу на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, щодо проведення нарахування пенсії без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» ОСОБА_1 з 03.11.2021, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що зайнятий повний робочий день під землею з моменту звернення, з 09.03.2021 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що зайнятий повний робочий день під землею з моменту звернення, з 03.11.2021 року.

При цьому вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії з 09.03.2021 року задоволенню не підлягають так, як рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року по справі №160/370/22 зобов`язано здійснити перерахунок пенсії саме з 03.11.2021 року.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 992,40 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 29.11.2022 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 496,20 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення нарахування пенсії без урахування Закону України «Про престижність шахтарської праці» ОСОБА_1 , з 03.11.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що зайнятий повний робочий день під землею з 03.11.2021 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв