Справа № 460/8419/21
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2022 року м. Рівне №460/8419/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Рівненській області (далі по тексту позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач) про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість по податках і зборах в загальній сумі 297131,04 грн. У зв`язку з несплатою протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 ПК України, вказані зобов`язання набули статусу податкового боргу. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки нарахування боргу з єдиного соціального внеску податковим органом за спірний період є неправомірним, а отже спірна вимога сформована протиправно. Крім того, зазначає. що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій спростовано аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем обліковується заборгованість по військовому збору та по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 297131,04 грн.

Дана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень рішень № від 25.10.2016, №000061302 від 20.01.2017, № від 25.10.2016, № від 20.01.2017.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, позивачем 13.02.2017 було винесено податкову вимогу форми "Ф" №1841-17, яку надіслано рекомендованим листом платнику податків та отримано відповідачем.

Зазначена заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом з`ясовано, що за відповідачем рахується заборгованість по військовому збору та по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 297131,04 грн.

Наявними матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 1841-17 від 13.02.2017, яку надіслано рекомендованим листом, що свідчить про виконання контролюючим органом вимог пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України. Зазначена податкова вимога отримано відповідачем. Проте, залишилась без належного виконання.

На час розгляду справи судом, податковий борг відповідача в сумі 297131,04 грн підтверджено довідкою про стан розрахунків з бюджетом ОСОБА_1 та витягом з інтегрованої картки платника податків.

Твердження про те, що їй нараховано борг з єдиного соціального внеску є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, відповідно до приписів статті 56 ПК України грошові зобов`язання є узгодженими та підлягали до сплати відповідачем у строк, встановлений пунктами 57.1 статті 57 ПК України.

Враховуючи наявність у відповідача податкового боргу та те, що позивачем дотримано процедуру звернення з цим позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 297131,04 грн.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (абз. 1, 2 ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З вказаних норм слідує, що за кожним податком і збором у платника податку виникає безумовний обов`язок сплатити суму такого податку чи збору у порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі не сплати - податковий обов`язок не є виконаним.

При цьому, стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Так, суд враховує, що п.5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 на виконання рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 11.01.2017 №13/ФОП/17-00-10-03/195 про результати розгляду скарги ГУ ДФС у Рівненській області винесено до ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 20.01.2017 №, №, які було вручено 01.02.2017 відповідачу, згідно із відміткою про вручення поштового відправлення.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, згідно із п. 164.1 ст. 164 якого загальний оподатковуваний дохід платника податку - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Враховуючи викладене, керуючись главою 4 Податкового кодексу України, ДФС України залишено без змін податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 25.10.2016 №, № та ГУ ДФС у Рівненській області від 20.01.2017 №, № та рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 11.01.2017 №13/ФОП/17-00-10-03/195 про результати розгляду скарги, а скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Керуючись п.5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 на виконання рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 11.01.2017 №13/ФОП/17-00-10-03/195 про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Рівненській області винесено до ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 20.01.2017 №2, №2.

Станом на 13.02.2017 від ОСОБА_1 надійшла повторна скарга від 10.02.2017 б/н (вх. ДФС №981) на податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 25.10.2016 №, №, рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 11.01.2017 №13/ФОП/17-00-10-03/195 та податкові повідомлення ГУ ДФС у Рівненській області від 20.01.2017 №, № до ГУ ДФС у Рівненській області.

Згідно рішення ДФС від 01.03.2017 №2896/Л/99-99-11-02-01-14, ДФС України керуючись главою 4 Податкового кодексу України, Державна фіскальна служба України залишає без змін податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 25.10.2016 №, № та ГУ ДФС у Рівненській області від 20.01.2017 №2, № та рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 11.01.2017 №13/ФОП/17-00-10-03/195 про результати розгляду первинної скарги, а скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У відповідності до п. 56.14. ст.56 ПКУ строки подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення контролюючого органу можуть бути продовжені за правилами і на підставах, визначених пунктом 102.6 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 56.15. ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абз.1 п. 56.3 ст.56 ПК України, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Станом на 23.07.2017 позивачу надійшло рішення ДФС від 03.01.2017 №2896/Л/99-99-11-02-01-14 та 06.04.2017 ГУ ДПС у Рівненській області в інтегровану картку платника податків було внесено податкові повідомлення рішення від 25.10.2016 №, № та від 20.01.2017 №, №.

Суд враховує, що 13.05.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 591-IX, яким зміст абз.10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України викладено у наступній редакції: "На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу". Вказаний Закон набрав чинності 29.05.2020.

Дію вказаного пункту зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX .

Разом з цим, пункт 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України визначає, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;

строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.

Крім того, ст. 102 ПК України, згідно із Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX доповнено п. 102.9, відповідно до якого, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вказаний Закон набрав чинності 17.03.2022, а воєнний стан, відповідно до указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено 24.02.2022.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, оскільки в цій нормі чітко визначена дата початку зупинення перебігу строків давності, передбачених ст.102 ПК України (18.03.2020). За обставинами справи строк, протягом якого податковий орган мав право звернутися до суду з позовом щодо стягнення з платника податків податкового боргу сплив після настання періоду, визначеного абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України. Тобто перебіг строку звернення податкового органу з позовом до суду про стягнення вказаної суми податкового боргу було зупинено до його завершення, отже такий строк не збіг. Аналогічні висновки є підставними й щодо іншої частини заявленої до стягнення суми податкового боргу, що виник в часі пізніше.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до вимог ст. 102 ПК України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків визначених ПК України.

Відтак, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області строк звернення до суду з даним позовом пропущено не було.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На момент розгляду справи судом позивачем доведено правомірність заявлених вимог, доказів сплати чи часткового погашення заборгованості зазначеної вище суми податкового боргу відповідачем суду не надано, тому зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення податкового боргу в сумі 297131,04 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Згіідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки судом під час розгляду даної справи свідки не залучались, судова експертиза не проводилася, то підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в загальній сумі 297131,04грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30 грудня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська,12,м.Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя В.В. Щербаков