Справа № 320/3482/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року м. Київ № 320/3482/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл»

до Державної податкової служби України

про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» з позовом до Державної фіскальної служби України, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 03.06.2019 № 1180323/42238166 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 18.03.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» податкову накладну №1 від 18.03.2019 датою 15.04.2019.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним було подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 18.03.2019, однак відповідачем було відмовлено у реєстрації податкової накладної не зважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Як зазначив позивач, отримавши повідомлення про зупинення реєстрації податкової накладної, контролюючому органу було направлено вичерпні пояснення та документи, що підтверджують реальність фінансово-господарської операції, за наслідками якої було складено на направлено для реєстрації ПН. При цьому ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» було подано контролюючому органу разом із податковою накладною усі необхідні первинні документи, які не мають жодних дефектів, а тому позивач вважає, що спірне рішення було прийнято необґрунтовано та протиправно.

Також позивач звернув увагу, що реєстрація податкової накладної була зупинена з посиланням на Критерії ризиковості платника податків, які викладені у листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, у той час як ТОВ «Будівельна-проектна компанія «Інтеграл» відповідно до листа ГУ ДФС у Київській області від 16.05.2019 було виключено з переліку підприємств, які підпадають під ознаки ризиковості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження і призначено судове засідання. Також суд витребував від відповідача докази по справі та запропонував останньому подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 суд замінив відповідача по справі Державну фіскальну службу України на Державну податкову службу України та зобов`язав відповідача виконати вимоги ухвали суду від 12.08.2019. Крім того, суд відклав судове засідання у справі на 12.11.2019.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл». Зазначив, що відповідно АІС «Податковий блок» подане ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній № 1 від 18.03.2019 розглянуто Комісією ГУ ДФС у Київській області та прийнято рішення про реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до інформаційних систем прийняте рішення скасовано ДФС України та прийнято рішення № 1180323/42238166 від 03.06.2019 про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, з вказаною конкретною причиною відмови в реєстрації, а саме: ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури.

Таким чином, відповідач зауважив, що обсяг поданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку (п.14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК), а їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції. Щодо відомостей про перебування ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» у переліку ризикових суб`єктів господарювання відповідач зазначив, що позивача віднесено до реєстру ризикових платників відповідно до абз. 7 пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості, а саме наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

У судове засідання, призначене у справі на 12.11.2019 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи у передбачений законодавством строк. Водночас, судом встановлено, що на адресу суду надійшли заяви сторін про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» (ідентифікаційний код 42238166, місцезнаходження: 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд.10-Б, нежиле приміщення 110) зареєстровано як юридична особа 14.06.2018, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.11.2018.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД 2010 є: Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; Код КВЕД 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад; Код КВЕД 42.13 Будівництво мостів і тунелів.

Згідно відомостей витягу № 056 з реєстру платників податку на додану вартість від 31.01.2019 ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» є платником податку на додану вартість , індивідуальний податковий номер 90.

Як вбачається з матеріалів справи 01.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ювента-Груп Україна» (покупець) було укладено договір поставки № 2019-ПО, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити і передати покупцеві матеріали (товар) і виконувати роботи на об`єктах покупця, а покупець зобов`язався прийняти товар і роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов договору.

Пунктом 1.3 договору визначено, що постачальник повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, опис, гарантійний талон, т.п.), що підлягають передачі разом з товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства, а також наступну супровідну документацію: накладні, в яких повинно бути чітко зазначена кількість відвантаженого товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ; податкові накладні; належним чином завірені копії посвідчення якості, свідоцтва чи довідки, сертифікати відповідності, в разі необхідності сертифікат про визнання іноземного сертифікату, гігієнічні висновки, інструкції з використання тощо, що вимагається відповідно до законодавства України; коригувальні податкові накладні у випадках, передбачених законодавством. Зазначені документи мають бути складені українською мовою та надані в оригіналах чи належним чином засвідчених копіях.

Приписами пункту 3.1 договору обумовлено, що загальна вартість договору складається із загальної суми цін всіх переданих покупцю товарів на виконання робіт за цим договором.

Пунктом 4.1, 4.2 договору визначено, що оплата вартості поставленого товару та виконаних робіт покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника протягом 90 банківських днів з моменту отримання товарів та виставленого рахунку.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару, що підтверджується підписаними накладними.

Згідно із пунктом 5.1 договору поставка товару здійснюється на умовах DDP відповідно до тлумачення торговельних (економічних) термінів «Інкотермс 2010» на центральний склад покупця за адресою Київська обл., Вишгородський р-н., с. Нові Петрівці, провул. Першого Травня, 2-Б, або на об`єкт покупця (територіальний склад) за адресою в межах міст України, що буде вказана у відповідному замовлені покупця.

Приписами пункту 5.2 договору обумовлено, що передача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних документів про передачу-приймання товару (накладних). Датою постачання товару вважається дата підписання сторонами накладної на товар.

Цей договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом одного року (365 календарних днів) включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (пункт 10.1 договору).

18.06.2019 ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» та ТОВ «Ювента-Груп України» було укладено та підписано Додаткову угоду №1 до договору поставки від 01.03.2019 №2019-ПО, в якій сторони дійшли згоди викласти пункт 4.1 договору в новій редакції, а саме: « 4.1. Оплата вартості поставленого товару на виконання робіт покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника протягом 150 банківських днів з моменту отримання товарів».

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ювента-Груп Україна» згідно видаткової накладної № 5 від 18.03.2019 на підставі договору поставки №2019-ПО від 01.03.2019, зокрема товари (бетон, болти, гарячекатана арматурна сталь, дошки обрізані з хвойних порід, електроди, емульсія, комплект крепіжний, мастика, металоконструкції, очищувач, пароніт, паронітові прокладки, прокладки з пароніту, розчин кладочний, цвяхи будівельні, щит опалубки) на загальну суму 106 729,75 грн. (у т.ч. ПДВ 17 788,29 грн.), яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

На виконання вимог податкового законодавства позивачем було складено податкову накладу від 18.03.2019 №1 на суму 106729,75 грн (у т.ч. ПДВ 17788,29 грн), яка 15.04.2019 направлена електронними засобами зв`язку до ДФС України для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатом обробки вказаної податкової накладної її реєстрація була зупинена, про що позивачеві була направлена квитанція від 15.04.2019.

Відповідно до відомостей квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 18.03.2019 № 1 в ЄРПН зупинена. ПП/РК відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відправником є автоматизована система «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України.

26.05.2019 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, зокрема від 18.03.2019 № 1 та додаткові пояснення, які були отримані ГУ ДФС у Київській області 26.05.2019, що підтверджується відповідною квитанцією №2 від 26.05.2019.

У поясненнях позивач зазначив, що що одним з видів господарської діяльності ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» є продаж товару. Позивач зазначив, що між ним та ТОВ «Ювента-Груп Україна» було укладено договір поставки №2019-ПО, на підставі якого ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» було поставлено вказаному контрагенту товар (будівельні матеріали) та складено податкову накладну № 1 від 18.03.2019. При цьому, поставлений ТОВ «Ювента-Груп Україна» товар попередньо був придбаний позивачем у ТОВ «Лакраст Інвест», на підставі договору поставки № 18/2018 від 18.12.2018. Разом з тим, первинні документи, оформлені під час здійснення операції з поставки товару ТОВ «Ювента-Груп Україна» не мають дефекту форми, змісту чи походження та підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній №1 від 18.03.2019.

З матеріалів справи вбачається, що за результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення від 03.06.2019 № 1180323/42238166, яким у реєстрації податкової накладної №1 від 18.03.2019 було відмовлено з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні .

Не погоджуючись з вказаним рішення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Як обумовлено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до пунктів 8, 12, 1, 14 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Разом з тим, пунктом 3 Порядку №1246 обумовлено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок № 117 в редакції, яка була чинна на момент зупинення реєстрації спірної накладної).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, пунктом 2 Порядку № 117 передбачено, що у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку № 117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Відповідно до пунктів 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відтак, суд зазначає, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, станом на момент виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18.

Згідно з пунктом 1.6 Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м.Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановленоу разі виконання хоча б одного з критеріїв,визначених у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Отже, наведений пункт 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі декілька підстав для віднесення платника податку до переліку ризикових, у зв`язку з чим для того, щоб відповідати вимогам обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень, рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної через її відповідність вимогам п.1.6 цих Критеріїв має містити посилання на конкретні обставини, наявність яких є підставою для віднесення платника податку до переліку ризикових.

Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 1.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту чи абзаців підпункту (за умови їх наявності, як у розглядуваному випадку), є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд звертає увагу на те, що квитанція від 15.04.2019 містять лише загальне посилання на п.1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення конкретних обставин, за наявності яких платника податку можна віднести до переліку ризикових, що, за відсутності доведення правомірності віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, свідчить про те, що зупинення реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1 було здійснено відповідачем необґрунтовано.

Разом з тим, контролюючий орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Суд зауважує. що відповідачем не було додано до матеріалів справи рішення про віднесення позивача до переліку ризикових платників, що свідчить про не доведення відповідачем вказаних обставин.

Крім того, судом встановлено, що Головне управління ДФС у Київській області листом від 16.05.2019 №1724/10-10-36-03-06 повідомило позивачу про те, що Комісією ГУ ДФС у Київській області встановлено, що ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв ризикості платника.

З аналізу положень пунктів 6 та 7 Порядку № 117 вбачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Так, з квитанції від 15.04.2019 вбачається, що реєстрація податкової накладної зупинена через те, що "ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

Згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

З огляду на викладене можна дійти висновку, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд звертає увагу на те, що в квитанції від 15.04.2019 про зупинення реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1 контролюючим органом не було зазначено, які саме документи з вичерпного переліку, передбаченого пунктом 14 Порядку №117, необхідно було надати платнику податків для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі. В умовах такої невизначеності дій контролюючого органу платнику податків, на думку суду, слід керуватися положеннями пункту 14 Порядку №117 та надавати передбачені наведеним переліком пояснення та документи на власний розсуд, яких, на думку платника податків, буде достатньо для прийняття позитивного рішення.

Так, після зупинення реєстрації податкової накладної позивачем були подані до Головного управління ДФС у Київській області пояснення та документи, передбачені пунктом 14 Порядку №117, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 23 Порядку №117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень та які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі не відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно та/або які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

З матеріалів справи вбачається, що в спірному рішенні комісії ДФС від 03.06.2019 №1180323/42286166 в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1 вказано про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, що свідчить про те, що відповідачем було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 № 1, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Водночас, в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 14 Порядку № 117.

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, визначені Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок роботи комісії).

Згідно з пунктом 7 цього Порядку Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів.

Відповідно до пункту 14 Порядку роботи комісії члени комісії контролюючих органів мають право: ознайомлюватися з матеріалами, поданими на розгляд комісії, та брати участь у їх перевірці; переглядати всю інформацію про платників податку на додану вартість, наявну в ДФС; подавати пропозиції з питань, що розглядаються; викладати окрему думку, оформлену в письмовій формі; вносити пропозиції до порядку денного засідання комісії.

Згідно з абзацами 2-3 пункту 17 Порядку роботи комісії засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу.

Засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду.

Абзацом 5-6 пункту 17 Порядку передбачено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзац 8-9 пункт 17 Порядку).

Пунктом 22 Порядку роботи комісії передбачено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:

- доповідь секретаря комісії;

- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);

- внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення;

- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;

- голосування;

- оголошення головою комісії результатів голосування;

- оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Таким чином, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд звертає увагу на те, що у спірному рішенні від 03.06.2019 №1180323/42238166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1 не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, яка саме інформація у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не було надано доказів проведення засідання комісії з розгляду питання щодо реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1.

Крім того, аналіз змісту оспорюваного рішення дає підстави стверджувати, що комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної від 18.03.2019 №1.

Так, з наявних у матеріалах справи документів довільного формату вбачається, що позивачем було подано до контролюючого органу такі документи:

- додаткові пояснення до повідомлення про реєстрацію податкової накладної;

- податкову накладну від 18.03.2019 № 1 ;

- квитанцію від 15.04.2019 про реєстрацію податкової накладної від 18.03.2019 № 1 ;

- договір поставки від 18.12.2018 № 18/2018;

- договір поставки від 01.03.2019 № 2019-ПО;

- видаткову накладну від 18.03.2019 № 48;

- видаткову накладну від 18.03.2019 № 5;

- довіреність від 18.03.2019 № 34;

- ліцензію від 22.08.2018 № 49-Л.

Надані позивачем документи не містять у собі дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

Суд наголошує на тому, що у розділі Додаткова інформація спірного рішення не вказано, яка саме інформація не була надана позивачем у письмових поясненнях.

Дослідивши письмові пояснення від 24.05.2019, надані позивачем до контролюючого органу, судом встановлено, що у вказаних поясненнях позивачем наведена вся необхідна інформація щодо підстав складання податкової накладної від 18.03.2019 №2.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач під час розгляду справи не надав відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження правомірності прийняття спірного рішення. При цьому судом було досліджено зміст фінансово-господарської операції позивача та встановлено, що реалізований позивачем ТОВ «Ювента-Груп Україна» товар був попередньо придбаний у ТОВ «Лакраст Інвест», що підтверджується відомостями наступних документів.

18.12.2018 між ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» (Покупець) та ТОВ «Лакраст Інвест» (Постачальник) було укладено договір поставки №18/2018, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити і передати покупцеві матеріали та обладнання, а покупець зобов`язався примати товар та оплатити його вартість відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору поставка товару здійснюється на умовах DDP відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних (економічних) термінів «Інкотермс 2010» на центральний склад покупця за адресою Київська обл., Вишгородський р-н., с. Нові Петрівці, провул. Першого Травня, 2-Б, або на об`єкт покупця (територіальний склад) за адресою в межах міст України, що буде вказана у відповідному замовленні покупця.

Передача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками сторін та оформляється шляхом підписання відповідних документів про передачу приймання товару (накладних). Датою постачання товару вважається дата підписання сторонами накладної на товар (пункт 5.2 договору).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Лакраст Інвест» було передано позивачу по видатковій накладній №48 від 18.03.2019 товар (бетон, болти, гарячекатана арматурна сталь, дошки обрізані з хвойних порід, електроди, емульсія, комплект крепіжний, мастика, металоконструкції, очищувач, пароніт, паронітові прокладки, прокладки з пароніту, розчин кладочний, цвяхи будівельні, щит опалубки) на загальну суму 106 724, 45 грн. (у т.ч. ПДВ 17 787,429 грн.), яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

Суд зазначає, що позивачем було надано контролюючого органу разом з письмовими поясненнями видаткову накладну, яка підтверджує отримання ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» у його контрагента, ТОВ «Лакраст Інвест», відповідних товарів.

Щодо ненадання позивачем до контролюючого органу доказів оплати вартості поставлено товару суд зазначає, що приписами підписаної сторонами Додаткової угоди №1 до договору поставки від 01.03.2019 №2019-ПО, було викладено пункт 4.1 договору в новій редакції, а саме: « 4.1. Оплата вартості поставленого товару на виконання робіт покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника протягом 150 банківських днів з моменту отримання товарів», що свідчить про можливість оплати товару протягом 150 банківських днів з моменту отримання товарів.

Суд зазначає, що всі вищевказані документи, надані позивачем, не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Разом з тим, Комісія ДФС, не зважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього документи, прийняла спірне рішення від 03.06.2019 № 1180323/4228166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії ДФС по прийняттю спірного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Однак, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «Ювента-Груп Україна» та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття рішення від 03.06.2019 №1180323/4228166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.06.2019 №1180323/4228166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 18.03.2019 датою фактичного подання - 15.04.2019, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на Комісію ДФС України.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до ДФС всіх документів, визначених Порядком №117 як необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, та підтвердження належної форми та змісту цих документів, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної від 18.03.2019 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2010 №1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що податкова накладна №1 від 18.03.2019 була подана до реєстрації 15.04.2019 , відтак остання підлягає реєстрації у день її подання, тобто 15.04.2019.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №85 від 03.07.2019.

Частиною другою цього Закону встановлено, що за подання до адміністративного суду юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня.

Суд зазначає, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Така правова позиція викладена, зокрема в Довідці про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 № 2.

Отже, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної та вимога про застосування відповідних наслідків у разі задоволення такої вимоги у вигляді зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну є однією вимогою немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду позивачу слід було сплатити судовий збір за подання однієї вимоги немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн., який і підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

У свою чергу, зайво сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн. (3842,00 грн. - 1921,00 грн.) підлягає поверненню у разі подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03.06.2019 № 1180323/42238166 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.03.2019 № 1, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл».

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18.03.2019 № 1, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» (ідентифікаційний код 42238166), датою її подання на реєстрацію 15 квітня 2019 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Інтеграл» (ідентифікаційний код 42238166, місцезнаходження: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд.10 Б, нежиле приміщення 110) судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної податкової служби України (ідентифікаційний код: 43005393, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.