Справа № 420/7890/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7890/22
Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 15 серпня 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовський Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошового забезпечення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (відповідач, ДПП НП України), про:

-визнання бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по невиплаті компенсації (грошового забезпечення) ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2022 року, протиправною;

-стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , компенсацію (грошове забезпечення) за службу в нічний час за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2022 року в розмiрi денного грошового забезпечення ОСОБА_1 за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу ОСОБА_1 з розрахунку за кожну годину служби в нічний час;

-визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по невиплаті ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мала безпосередній контакт з населенням з 01 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

-зобов`язання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мала безпосередній контакт з населенням з 01 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

-визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за невикористану відпустку за повний 2021 рік служби і частину 2022 року служби, а саме: з 01 січня по 28 лютого 2022 року;

-зобов`язання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за невикористану відпустку за повний 2021 рік служби і частину 2022 року служби, а саме: з 01 січня по 28 лютого 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у період проходження служби позивачці грошове забезпечення нараховувалось не у повному обсязі, а саме без врахування коштів за проходження служби у нічний час за період з 01.01.2016 по 28.02.2022 року та без додаткової доплати за забезпечення правопорядку і безпеки громадян на період карантину з 01.08.2021 по 31.12.2021 року. Крім того, при звільненні позивачки зі служби відповідач не провів з нею повний розрахунок по заробітній платі, зокрема не були виплачені кошти за невикористану відпустку за повний 2021 рік служби і частину 2022 року служби: з 01 січня по 28лютого 2022 року, що підтверджується наказом про звільнення.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи відсутністю правових підстав для здійснення спірних нарахувань та виплат позивачці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за несення нею служби у нічний час за період з 04.09.2017 року по 31.01.2022.

Зобов`язано Департаменту патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату за несення нею служби у нічний час за період з 04.09.2017 року по 31.01.2022 року відповідно до відпрацьованого нею нічного часу.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по не нарахуванню та невиплаті ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) на період дії карантину з 01 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків під час дії карантину у період з 01 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної чергової оплачуваної основної відпустки за 2021 рік.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної чергової оплачуваної основної відпустки у період за 2021 рік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Департаментом патрульної поліції НП України подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт, з приводу невиплати позивачці компенсації за службу у нічний час за період з 01.01.2016р. по 28.02.2022р. вказує, що оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про стягнення заборгованості за службу в нічний час за наведений вище період лише 31.05.2022р., то враховуючи вимоги п. 11 розділу І Порядку №260, вона не має права на компенсацію такої заборгованості понад 3 роки. Що стосується вимоги про нарахування та виплату заборгованості у вигляді доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за період з 01.08.2021р. по 01.12.2021р., скаржник вказує на те, що фінансування для здійснення вищевказаної доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції в період з 01.12.2020р. по 31.12.2020р., з 01.03.2021р. по 30.09.2021р. не надходило. При цьому, зазначає також, що Департамент патрульної поліції не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів, у зв`язку із чим в тому числі вважає, що дані вимоги звернуті позивачем не до належного відповідача. Спірні ж суми доплати здійснювались виключно відповідно до бюджетної програми в межах бюджетних фінансувань. Також, апелянт вважає безпідставними вимоги про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за невикористану відпустку за повний 2021 рік служби, оскільки, на його думку, виходячи зі змісту положень п. 8 розділу ІІІ «Порядку №260, виплата компенсації передбачена виключно за невикористану відпустку у році звільнення поліцейського.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Наказом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - Департамент) № 343 о/с від 01.09.2017 року прийнято на службу в поліцію за конкурсом та призначено ОСОБА_1 , новоприйняту, інспектором роти № I батальйону № 3, з посадовим окладом згідно зі штатом, присвоївши їй спеціальне звання «рядовий поліції» та закріпивши за нею спеціальний жетон з індивідуальним номером 0173234, з 04 вересня 2017 року.

Наказом Департаменту № 11 о/с від 10.01.2018 року, відповідно до частини 6 статті 73 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» по управлінню патрульної поліції Одеської області рядового поліції ОСОБА_1 (0173234), поліцейського роти № 1 батальйону № 3, з 11 січня 2018 року, з виплатою грошової компенсації за 8 діб невикористаної щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2017 році. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років у календарному обчисленні становить 00 років 04 місяці 07 днів. Підстава: наказ Одеського державного університету внутрішніх справ від 26.12.2017 № 304 o/с та подання начальника Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Рибака Ю.В. від 03.01.2018.

Наказом Департаменту № 133 о/с від 16.02.2018 року, відповідно до частини 2 статті 47, частини 1 статті 49, статті 52 та частини 1 статті 56 Закону України «Про Національну поліцію» прийнято на службу в поліції за конкурсом та призначено, з 19 лютого 2018 року по управлінню патрульної поліції Одеської області рядового поліції ОСОБА_1 , новоприйняту, поліцейським роти № 1 батальйону № 3, установивши посадовий оклад у розмірі 2470 грн., присвоївши спеціальне звання рядового поліції та закріпивши спеціальний жетон індивідуальним номером 0173234. Стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років у календарному обчисленні станом на 19 лютого 2018 року становив 00 років 04 місяці 09 днів. Підстави: заява ОСОБА_1 від 09.02.2018 та протокол поліцейської комісії № 7 Департаменту патрульної поліції від 05.02.2018 № 16702.

Наказом Департаменту № 565 о/с від 28.02.2022 року, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції Одеської області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0173234), інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку, з 28 лютого 2022 року, з виплатою грошової компенсації за 5 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, установивши премію за лютий 2022 року в розмірі 109,974 відсотків. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в календарному обчисленні становить 04 роки 04 місяці 16 днів. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких 4773,92 грн. не закінчився, складає 4773,92 грн. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 27.02.2022 року.

Згідно з відомостями про грошове забезпечення з 01.02.2022 по 31.03.2022 ОСОБА_1 (жетон № 0173234, підрозділ: УПП в Одеській області. Посада: Інспектор), останній були нараховані та виплачені наступні кошти: - посадовий оклад: 2400,00 грн (лютий); - оклад за спеціальним званням: 1400,00 грн (лютий); - надбавку за стаж служби: 570,00 грн (лютий); - надбавка за специфічні умови проходження служби: 1748,00 грн (лютий); - премія щомісячна: 6728,22 грн (лютий); - доплата за роботу в нічний час: 356,03 грн (лютий), 84,00 грн (березень); - компенсація за відпустку неоподаткована: 2200,38 грн (березень); - індексація: 1620,09 грн (лютий); - грошова компенсація поліцейським за найм житла: 3405,00 (лютий), 4134,92 (березень).

Вважаючи, що відповідачем протиправно не були нараховані і виплачені грошові кошти за несення служби у нічний час з 01.01.2016 по 28.02.2022 року, за забезпечення життєдіяльності населення під час карантину з 01.08.2021 по 31.12.2021 та не використану відпустку за 2021 та 2022 рік, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності бездіяльності суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах щодо не нарахування та невиплати позивачці доплати за несення служби у нічний час за період з 04.09.2017 по 31.01.2022, не нарахування та невиплати додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення на період дії карантину з 01.08.2021 по 31.12.2021, а також не нарахування та невиплати грошової кмпенсації за невикористані календарні дні щорічної чергової оплачуваної основної відпустки за 2021р.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015р. №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII), поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п.1, пп.3 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11.11.2015р. №988 (надалі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Поліцейським виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 затверджений Порядок №260 (надалі - Порядок №260).

Згідно з п.3 Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами пункту 11 Розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що відповідно до Витягу з наказу Державної патрульної поліції НП України від 01.09.2017р. №343 о/с ОСОБА_1 на службу вперше прийнято з 04.09.2017р. (а.с. 37).

Згідно наданої відповідачем до матеріалів справи Інформації у вигляді таблиці, встановлено, що позивачем у період з 23.06.2018 по 28.02.2022 було відпрацьовано 2108 годин несення служби нічний час на загальну суму доплати 10905,59 гривень: за 2018 рік: червень - 64 години, липень - 48 годин, серпень - 58 годин, вересень - 48 годин, жовтень - 64 години, листопад - 64 години, грудень - 64 години; за 2019 рік: лютий - 48 годин, березень - 64 годин, квітень - 72 години, травень - 64 години, червень - 50 години, вересень - 48 годин, жовтень - 48 годин, листопад - 46 годин, грудень - 16 годин; за 2020 рік: січень - 32 годин, лютий - 48 годин, березень - 24 години, квітень - 26 годин, травень - 54 години, червень - 54 години, серпень - 64 години, вересень - 8 годин, жовтень - 50 годин, листопад - 48 годин, грудень - 48 годин; за 2021 рік: січень - 64 години, лютий - 58 години; березень - 56 години, квітень - 62 години, травень - 64 години, червень - 64 години, липень - 64 години; серпень - 48 годин, вересень - 48 годин, жовтень - 48 годин, листопад - 48 годин, грудень - 64 години; за 2022 рік: січень - 64 години, лютий - 16 годин.

Відповідно до даних Відомості про грошове забезпечення з 01.02.2022 по 31.03.2022 ОСОБА_1 (жетон № 0173234), до складу грошового забезпечення позивачки за вказаний період включено Доплату за роботу в нічний час у розмірі 356,03 грн за лютий місяць та 84,00 грн. за березень.

Разом з тим, доказів (Відомість про грошове забезпечення тощо) нарахування та виплати позивачу доплати за службу в нічний час за період з вересня 2017 по січень 2022 (включно) відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду не надано.

При цьому, враховуючи, що відповідачем не було надано до матеріалів справи затверджених наказами керівників підрозділів органів поліції графіків нарядів та чергувань, довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до Порядку №260, що в свою чергу унеможливлює перевірити судом правомірність такої доплати та самостійно провести обрахунок і визначити належний розмір невиплаченої доплати за службу в нічний час за спірний період, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльність відповідача в частині не нарахування та невиплати позивачці доплати за службу у нічний час за період з 04.09.2017р по 31.01.2022р із зобов`язанням відповідача самостійно здійснити такий розрахунок та виплатити за вказаний вище спірний період.

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку суду першої інстанції не спростовують, а у частині цих позовних вимог зводяться фактично до відсутності у суду першої інстанції підстав для задоволення цієї частини позовних вимог, оскільки на його думку доплата за службу в нічний час може бути виплачена не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення

Однак колегія суддів такі посилання вважає неґрунтовними, з тих підстав, що виходячи з приписів Постанови №988, доплата за службу в нічний час є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення поліцейського, що входить до складу грошового забезпечення поліцейського, а обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 вищевказаної постанови КМУ №988.

З огляду на вимоги ч.2 ст.233 КЗпП України у сукупності з правовими висновками Конституційного Суду України наведеними у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013, вимоги про нарахування та виплату доплати за службу в нічний час, яка не була своєчасно нарахована та виплачена відповідачем, не обмежуються будь-яким строком, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції у своєму рішенні.

В контексті надання оцінки доводам апелянта про правомірність не нарахування та невиплати позивачці додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення та внаслідок виконання яких мала безпосередній контакт з населенням під час карантину, апеляційний суд враховує наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п. п. 2-5 вказаної Постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї Постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї Постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020р. №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок №485).

Цей Порядок №485 визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Як визначено абз.1, 2 п.4 Порядку №485 кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови №375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03.06.2020р. №431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

З огляду на викладене, рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник відповідного органу поліції.

Проаналізувавши положення Постанови КМУ №375 колегія суддів враховує, що підставою для отримання поліцейським доплати за Постановою №375 є одночасна наявність таких умов: робота у період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України; забезпечення життєдіяльності населення, зокрема, шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян; наявність безпосереднього контакту з населенням внаслідок виконання обов`язків.

Тим самим вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт. При цьому, за змістом постанови КМУ №375, виплата здійснюється пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, тобто враховується час роботи, яка виконувалась за наявності усіх трьох наведених вище умов.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач жодним чином не заперечував належність позивачки до такої категорії працівників.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 01.08.2021 по 31.12.2021 займала посаду інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, посадова інструкція за посадою якої передбачала виконання службових обов`язків, що забезпечують життєдіяльність населення.

Відповідно поданих даних відповідачем, ОСОБА_1 у спірний період виконувала службові обов`язки із забезпеченням правопорядку і безпеку громадян та мала безпосередній контакт з населенням

Отже, колегія суддів приходить висновку про наявність у позивача права на отримання доплат до грошового забезпечення передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375.

За вказаного є вірним висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність Департаменту Патрульної поліції щодо нездійснення ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з 01 серпня 2021 року по 31 грудня 2021 року, і зобов`язання відповідача здійснити відповідні нарахувати та виплатити на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності фінансування для здійснення відповідних доплат апеляційний відхиляє за необґрунтованістю, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Надаючи оцінку доводам скаржника про відсутність підстав для виплати позивачці компенсації за невикористану відпустку за 2021 рік, апеляційний суд з огляду на вимоги ч.1ст.83 КЗпП України зазначає, що трудовим законодавством закріплено обов`язок роботодавця виплатити у разі звільнення працівника грошову компенсацію в тому числі за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Аналогічні положення містяться у частині 1статті 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст.92 Закону Закон № 580 поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

У відповідності до ч.ч. 8-11 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Отже, відповідно до Закону не зазначено за конкретно за яку відпустку виплачується грошова компенсація.

За визначенням ч.ч. 1, 2 ст. 94 Закону № 580, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Положеннями абзаців 7 та 8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Отже, відповідно Порядком також не зазначено за конкретно яку відпустку виплачується грошова компенсація.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас, надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З приводу зауваження апелянта про те, що до спірних правовідносин мають бути застосовані виключно положення Порядку №260 колегія суддів оцінює критично, адже яку вірно зауважив суд першої інстанції, згідно правового висновку Конституційного Суду України викладеного у рішенні від 07.05.2002 року №8-рп/2002, при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України.

Відтак, підсумовуючи усе наведене вище, враховуючи відсутність правового врегулювання положеннями Закону України «Про Національну поліцію» і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування у даному випадку приписів Кодексу законів про працю України і Закону України «Про відпустки» та вважає, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Висновки суду першої інстанції зі спірного питання, з якими погодився апеляційний суд узгоджуються також і з правовою позицією Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду наведеною у постанові від 19.01.2021 року по справі №160/10875/19 (адміністративне провадження №К/9901/13369/20).

Що стосується компенсації за 5 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у календарному році, судом першої інстанції також зроблено вірний висновок щодо необґрунтованості такої вимоги позивачки з огляду на те, що відповідно до наказу № 565 о/с від 28.02.2022 року про звільнення позивачки така виплата була передбачена та виплачена у розмірі 2200,38грн., що підтверджується інформацією з Відомостей про грошове забезпечення з 01.02.2022 по 31.03.2022 ОСОБА_1 (жетон № 0173234).

Вказаний висновок суду першої інстанції апелянтом під сумнів не ставиться та в апеляційній скарзі відсутні доводи щодо його необґрунтованості чи хибності.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Підсумовуючи усе наведене вище, колегія суддів дійшла переконання, що судом першої інстанції правильно встановлено спірні у справі обставини, надано їм обґрунтовану правову оцінку та прийнято законне рішення про часткове задоволення позову.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі №420/7890/22 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.