Справа № 320/7737/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року м. Київ № 320/7737/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Профі» до Головного управління ДПС у Київській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВК Профі» (далі також позивач, ТОВ «ВК Профі», Товариство) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі також відповідач, ГУ ДПС у Київській області), в якому позивач просив суд: 1) скасувати рішення Головного управління ДПС у Київській області «Про результати розгляду документів» № К 10953/10/10-36-32-03-18 від 25.03.2020; 2) зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області видати ТОВ «ВК Профі» (, адреса: вул. Лісова, буд. 56, смт. Калинівка, Броварський р-н, Київська обл., 07443) ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) згідно поданої 06.03.2020 підприємством заяви, із терміном дії ліцензії з 08.04.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 10.06.2021 (а саме в ході судового розгляду адміністративної справи № 320/13607/20 за позовом ТОВ «ВК Профі» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення) Товариством отримано копію оспорюваного рішення відповідача «Про результати розгляду документів» № К10953/10/10-36-32-03-18 від 25.03.2020. Вказаним рішенням ГУ ДПС у Київській області відмовило ТОВ «ВК Профі» у видачі ліцензії на право зберігання пального за відповідною заявою від 06.03.2020. Позивач вважає дане рішення відповідача протиправним, оскільки Товариством були вчинені всі необхідні та передбачені законодавством дії для отримання ліцензії на право зберігання пального (зокрема, надано належний платіжний документів, а саме платіжне доручення № 2160 від 05.03.2020, що засвідчуэ обставину сплати ТОВ «ВК Профі» вартості ліцензії на рік).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 відкрито провадження у справі № 320/7737/21 за вказаним позовом та дану справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, та у справі призначено судове засідання.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог повністю. Свої заперечення проти позову відповідач мотивує наступним: 06.03.2020 до ГУ ДПС у Київській області надійшли документи ТОВ «ВК Профі» (заява вх. № 12526/10 від 06.03.2020) для отримання ліцензії на право зберігання пального. За результатами розгляду таких поданих позивачем документів, ГУ ДПС у Київській області встановило, що суб`єкт господарювання не додав до заяви наступних документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акта вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідного законодавства, щодо всіх об`єктів у місці роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, небхідних ждля роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Також при розгляді документів ТОВ «ВК Профі» встановлено відсутність копії платіжного доручення з відміткою банку про сплату. З огляду на наведене представник відповідача зазначив, що оспорюване рішення було прийнято правомірно.

Також представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з причини пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду. Своє клопотання відповідач мотивував тим, що оспорюване рішення про відмову у видачі ліцензії на зберігання пального було надіслане Товариству поштою 25.03.2020 у порядку, передбаченому ст. 58 Податкового кодексу України, та повернулося неврученим адресату з причини, незалежної від відповідача. Таким чином, таке рішення в розумінні норми п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України вважається врученим ТОВ «ВК Профі» ще 05.05.2020, однак із цим позовом позивач звернувся до суду лише у червні 2021 року. Крім того, 16.09.2020 за результатами проведеної фактичної перевірки ТОВ «ВК Профі» фактичної перевірки до товариства застосували штраф у розмірі 500 000 грн. за фактом зберігання пального за відсутності відповідної ліцензії, шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення від 08.10.2020 № . Між тим, у вересні 2020 року ТОВ «ВК Профі» вдруге звернулося до контролюючого органу для отримання ліцензії, шляхом подання відповідної заяви. За результатом розгляду даної заяви ГУ ДПС у Київській області видало Товариству ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) терміном дії з 13.10.2020 по 13.10.2025. З огляду на все наведене представник відповідача стверджує, що на момент подання (тобто, восени 2020 року) другої заяви щодо отримання ліцензії позивачу мало бути відомо вже про результати розгляду попередньої заяви від 06.03.2020.

Відповідно до норми п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно із ч.ч. 3 4 ст. 123 зазначеного Кодексу якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Розглядаючи по суті зазначене клопотання відповідача суд виходив з наступного. Так, із цим позовом позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду 22.06.2021. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за вказаним позовом суд своєю ухвалою від 05.07.2021 залишив позовну заяву ТОВ «ВК Профі» без руху та запропонував останньому в порядку усунення недоліків позовної заяви надати до суду серед іншого заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України. На виконання вимог ухвали від 05.07.2021 позивач подав до суду заяву, в тексті якої навів пояснення про причини пропуску ним шестимісячного строку звернення із таким позовом, та надав документальні докази в обґрунтування своїх пояснень. А саме, як пояснив представник позивача, за наслідками подання до ГУ ДПС у Київській області через електронний кабінет платника податків заяви від 06.03.2020 з питання отримання ліцезії на право зберігання пального Товариство жодних рішень від відповідача не отримало. Восени, у зв`язку із виникнення між ТОВ «ВК Профі» і ГУ ДПС у Київській області спірних правовідносин за наслідком проведення фактичної перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення від 08.10.2020 № , Товариство звернулося із відповідним позовом до Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправним і скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення. За вказаним позовом Київським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі № 320/13607/20. Під час одного із засідань (а саме 25.05.2021) відповідач повідомив суд, що заява ТОВ «ВК Профі» від 06.03.2020 була розглянута ГУ ДПС у Київській області по суті та про прийняте рішення № К10953/10/10-36-32-03-18 від 25.03.2020. На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі № 320/13607/20 відповідач у судовому засіданні 10.06.2021 надав до матеріалів зазначеної судової справи копію цього рішення. Лише після цього позивач мав можливість ознайомитися із текстом рішення ГУ ДПС у Київській області «Про результати розгляду документів» № К10953/10/10-36-32-03-18 від 25.03.2020 та дізнатися про дійсні мотиви для відмови контролюючим органом у задоволенні заяви позивача від 06.03.2020. Таким чином, про порушення своїх прав та інтересів у зв`язку з прийняттям ГУ ДПС у Київській області оспорюваного у рамках справи № 640/7737/21 рішення відповідача позивачу стало відомо з червня 2021 року. Дослідивши та проаналізувавши подані позивачем разом із завою від 08.07.2021 копії документів суд дійшов висновку про недопущення позивачем пропуску встановленого абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду із цим позовом, та 26.07.2021 ухвалив про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі № 640/7737/21. Проаналізувавши зміст доводів відповідача стосовно необхідності залишення позову ТОВ «ВК Профі» без розгляду відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що такі є необґрунтованими та не спростовують сформованих попередньо судом висновків про відсутність факту пропуску позивчем строку звернення до суду із цим позовом.

У призначене судове засіданя 11.11.2021 по справі сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Клопотань або заяв про відкладеня розгляду спави або оголошення перерви від сторін до суду не надходило. У зв?язку з цим судом, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

У подальшому суд ухвалою від 28.12.2022 вирішив в порядку ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України питання про заміну сторони (відповідача) у справі на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

06.03.2020 ТОВ «ВК Профі» подало до Головного управління ДПС у Київській області заяву на одержання ліцензії на право зберігання пального за адресою: 07443, Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Лісова, буд. 56.

Як вбачається з навних у матеріалах справи копій заяви позивача від 06.03.2020 із додатками, до вказаної заяви позивач додав лише роздруківку електронного платіжного дручення ТОВ «ВК Профі» від 05.03.2020 № 2160 на суму 780,00 грн.

За результатами розгляду цієї заяви позивача відповідач оформив лист «Про результати розгляду документів» № К10953/10/10-36-32-03-18 від 25.03.2020, за змістом якого ГУ ДПС у Київській області на підставі ст.ст. 15, 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» прийняло рішення про відмову у видачі ТОВ «ВК Профі» ліцензії на право зберігання пального. В якості мотивів для прийняття такого рішення у тексті листа від 25.03.2020 Головним управлінням були зазначені наступні: «…до заяви ТОВ «ВК ПРОФІ» не додані копії усіх документів, визначених частиною тридцять сьомою ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами та доповненнями (далі - Закон України №481/95-ВР), а саме: акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства, дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та дозвіл на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та документи, що підтверджують право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт зберігання пального. Також, частиною четвертою ст. 16 Закону України №481/95-ВР передбачено, що суб`єкт господарювання подає контролюючому органу допію платіжного доручення з відміткою банку про сплату. При розгляді документів ТОВ «ВК ПРОФІ» встановлено, що відсутня копія платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Примірник цього листа ГУ ДПС у Київській області надіслало 25.03.2020 разом із рекомендованим поштовим відправленням № 191 на податкову адресу ТОВ «ВК Профі», та 08.05.2020 такий лист повернувся неврученим адресату з причини «за закінченням терміну зберігання».

У подальшому, 24.09.2020 ТОВ «ВК Профі» подало до Головного управління ДПС у Київській області заяву на одержання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) за адресою: 07443, Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Лісова, буд. 56. У тексті цієї заяви Товариство зазачило про внесення ним платежу за ліцензію у сумі 780,00 грн. згідно платіжного документу за № 2160 від 05.03.2020. До заяви від 24.09.2020 Товариство додало копію платіжного дручення ТОВ «ВК Профі» від 05.03.2020 № 2160 на суму 780,00 грн. За результаатом розгляду даної заяви від 24.09.2020 ГУ ДПС у Київській області видало позивачу запитувану ліцензію, що сторони не заперечують.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у видачі ліцензії на право зберігання пального за заявою від 06.03.2020 протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За змістом ст. 1 Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР), ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповню-вального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Приписами ст. 15 Закону № 481/95-ВР (в редакції Закону України № 391-IX від 18.12.2019) визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

При цьому, згідно зі ст. 18 Закону № 481/95-ВР, тимчасово, до 01 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 01 січня 2014 року.

Таким чином, до 01.01.2022 подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої не можливо б було отримати ліцензію на право зберігання пального протиправною. Проте, за відсутності зазначених документів, законом встановлено за необхідне подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна.

В силу норм ст. 15 Закону № 481/95-В вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як встановлено судом вище, підставою для відмови позивачу у видачі запитуваної ліцензії за заявою від 06.03.2020 слугували висновки відповідача щодо не надання позивачем документів, а саме:

акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства,

дозволу на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та дозволу на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт зберігання пального;

платіжного документу про сплату річної вартості ліцензії.

Проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви від 06.03.2020 суд встановив, що в тексті останньої не було зазначено про те, що отримання ліцензії пов`язано виключно із зберіганням пального, яке використовується для власних потреб чи промислової переробки. При цьому, в якості додатків до заяви від 06.03.2020 з переліку документів, визначеного ст. 15 Закону № 481/95-ВР, був доданий лише один документ, а саме платіжне доручення від 05.03.2020 № 2160 на суму 780,00 грн., з призначенням платежу: «*;101;41691865;22013400; Плата за ліцензії на право зберігання пального за 2020; Термін сплати 05.03.2020. Нараховано та перераховано повністю. Без ПДВ». Зокрема, стосовно змісту цього платіжного доручення контролюючий орган встановив, що таке не містило відмітки банку про проведення платежу, а тому дійшов висновку про не долучення заявником (позивачем) до своєї заяви від 06.03.2020 належного платіжного документу про сплату річної вартості ліцензії.

Надаючи оцінку обгрунтованості наведеним висновкам ГУ ДПС у Київській області суд зазначає наступне.

За визначенням п. 1.30 ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон № 2346-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Згідно з п.п. 8.1 - 8.3 ст. 8 Закону № 2346-III банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Відповідно до п.п. 22.2 - 22.4 ст. 22 Закону № 2346-III клієнт банку має право самостійно обирати види розрахункового документа (крім платіжної вимоги), які визначені цим Законом, для ініціювання переказу. Платіжна вимога застосовується у випадках, коли ініціатором переказу виступає стягувач або, при договірному списанні, отримувач.

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. Платіжна вимога-доручення подається отримувачем коштів безпосередньо до платника. Доставка платіжної вимоги-доручення до платника може здійснюватися банком, що обслуговує отримувача коштів, через банк, що обслуговує платника, а також за допомогою засобів зв`язку.

Стягувач має право подавати розрахункові документи, що ініціюють переказ з рахунка банку-резидента, відкритого в Національному банку України, безпосередньо до Національного банку України.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

За змістом діючих на період спірних правовідносин положень п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Дослідивши та проаналізувавши зміст платіжного доручення ТОВ «ВК Профі» від 05.03.2020 № 2160 суд встановив, що таке платіжне доручення не містить даних щодо дати його надходження до (реєстрації в) банку та, водночас, містить дані про дату виконання платежу, про що свідчить відмітка «Проведено банком 05.03.2020».

В ході судового розгляду цієї справи відповідач не подав до суду документальних доказів на спростування достовірності наведених у платіжному дорученні даних про виконання банком 05.03.2020 ініційованого ТОВ «ВК Профі» платежу, та не довів суду того, що списані банком з розрахункового рахунку позивача кошти у сумі 780,00 грн. не були зараховані на відповідний казначейський рахунок для оплати ліцензії. У зв`язку з цим суд погоджується з доводами позивача про безпідставність висновку контролюючого органу про не долучення ТОВ «ВК Профі» до заяви від 06.03.2020 документу, що підтверджує внесення товариством річної плати за ліцензію.

Крім того, як вже було встановлено судом, у тексті листа № К10953/10/10-36-32-03-18 від 25.03.2020 ГУ ДПС у Київській області також відзначило обставини не подання ТОВ «ВК Профі» разом із заявою від 06.03.2020 інших документів, передбачених ст. 15 і 18 Закону № 481/95-ВР. Суд встановив, що позивач дійсно жодного із зазначених документів (зокрема, копій документів, що підтверджують право власності на відповідні об`єкти нерухомого майна) до заяви від 06.03.2020 не долучив. Також в тексті заяви від 06.03.2020 з питання одержавння ліцензії на право зберігання пального позивач не навів жодні відомості, зі змісту яких вбачалося б за можливо встановити відсутність у Товариства станом на 06.03.2020 законних підстав для не подання для отримання ліцензії інших документів, окрім фактичного доданого платіжного документу.

Наведене спростовує твердження позивача в частині подання ним всіх необхідних і достатніх документів, передбачених ст. 15 Закону № 481/95-ВР (з урахуванням положень ст. 18 наведеного Закону), що свідчить про правомірність висновків відповідача щодо наявності підстав для прийняття рішення про відмову у видачі позивачу ліцензії на право зберігання пального за заявою від 06.03.2020.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про правомірність оскаржуваного рішення, прийнятого відповідачем у межах наданих йому повноважень, що, відповідно, свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.