Справа № 352/1536/22
Суддя: СТРУТИНСЬКИЙ Р. Р.
Дата ухвалення: 2022-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 352/1536/22
Провадження № 2-а/352/29/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №1 Костюка Дмитра Романовича, Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач 19.09.2022 звернувся в суд із адміністративним позовом, мотивуючи тим, що постановою серії ЕАР № 5864073 від 07.09.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі він визнаний винним в тому, що 07.09.2022 нібито керував транспортним засобом без ременя безпеки. Однак жодних доказів порушення ним ПДР України у поліцейського Костюка Д.Р. немає. В оскаржуваній постанові у графі «місце розгляду справи» зазначено смт.Єзупіль, вул. Галицька, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, однак позивач ствердив, що 07.09.2022 о 22 год 29 хв в смт. Єзупіль не перебував. Поліцейський виніс постанову у його, позивача, відсутності, чим позбавив його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Постанову він одержав по пошті 15.09.2022. Просив скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 05.10.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі в даній справі в якості співвідповідача ГУ НП в Івано-Франківській області. Відповідачем ОСОБА_2 07.10.2022 отримано копію ухвали про відкриття провадження та позовні матеріали для передачі в ГУ НП в Івано-Франківській області (а.с.39).

Позивач у судове засідання не з`явився, у поданому позові просив справу розглянути в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник ГУ НП в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, у встановлений судом строк, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, докази по справі, а тому суд, керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

З урахуванням положень ст.205 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5864073 від 07.09.2022, винесеної інспектором відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

В оскаржуваній постанові, копія якої долучена до матеріалів справи зазначено, що 07.09.2022 о 20 год 00 хв в смт. Єзупіль, вул. Галицька, Івано-Франківського району, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3в) ПДР України.

Згідно із п. 2.3в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Ч.5 ст. 121 КУПАП передбачає, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно до вимог ч.2 ст. 84 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п. 2.3в) ПДР України.

Жодних доказів, як то фотокопія транспортного засобу позивача із зафіксованими порушеннями ПДР чи запис відео з реєстратору або бодікамери поліцейського, чи інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови суду відповідачами не надано.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що підтверджується Постановою Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

У графі 7 оскаржуваної постанови, де вказуються додатки до постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу, в тому числі технічного засобу.

Поліцейський під час складання постанови не вніс як додатки будь-які докази до постанови, не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а тому не має права посилатися у майбутньому на будь-які докази.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Як вбачається з матеріалів справи, жодного доказу на підтвердження встановлених поліцейським обставин порушення, не подано.

Суд звертає увагу на те, що у своїй постанові у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 Верховний Суд вказав, що за нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Слід зауважити, що в даному конкретному випадку, із наявних у суду матеріалів, постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Тому з цих підстав обґрунтованості ухваленого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається.

Відповідачем по справі не враховані положення ст.62 Конституції України, а саме - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (також правопорушення).

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відтак суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, відповідно до ч.5 ст.121, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд ,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №1 Костюка Дмитра Романовича, Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задоволити.

Cкасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5864073 від 07.09.2022, інспектора відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Костюка Д.Р. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно п.15.5 розділу VП «Перехідні положення» КАС України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: інспектор відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Костюк Дмитро Романович, місце роботи: м. Тисмениця, вул. К.Левицького,4;

Головне Управління Національної поліції в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова,15, .

Повне судове рішення складено 26.12.2022.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ