Справа № 420/14085/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Денисенко В.О.,

представника позивача Лісовської М.М.,

представника відповідача Стрілець О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити премію,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позов поданий представником позивача адвокатом Лісовською М.М.) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.

ОСОБА_1 подав до суду позов до в/ч НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправними та скасувати накази в/ч НОМЕР_1 №344 від 26.08.2022 року про результати розгляду службового розслідування та покарання винних, №370 від 06.09.2022 року про виплату премії військовослужбовцям за серпень 2022 року; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на його ОСОБА_1 користь премію за серпень 2022 року у розмірі 100% від посадового окладу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.10.2022 року позовна заява прийнята до розгляду та провадження по справі відкрите, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року вирішено розгляд справи №420/14085/22 здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання.

Представник позивача в позові зазначила, що майор ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Оскаржуваним наказом в/ч НОМЕР_1 №344 від 26.08.2022 року йому оголошена сурова догана, а наказом №370 від 06.09.2022 року він позбавлений місячної премії за серпень 2022 року.

Вважаючи незаконними вказані накази, в обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що наказ в/ч НОМЕР_1 №344 від 26.08.2022 року прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проведено неповно, не об`єктивно, а дисциплінарне стягнення застосовано без належних доказів скоєння дисциплінарного проступку, якій полягав згідно з висновком в особистої недисциплінованості, самовільному залишенню лікувального закладу ДУ «ТМО МВС України по Одеській області».

Відповідно до висновку службового розслідування підставою для висновку щодо самовільного залишення лікувального закладу майором ОСОБА_1 був рапорт т.в.о. начальника медичної служби майора ОСОБА_2 про повідомлення завідувачем неврологічного відділення лікарні ДУ «TMO MBC по Одеській області», що майор ОСОБА_1 виписаний з лікувального закладу за порушення режиму.

Представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 самовільно не залишав лікувальний заклад, а 15.08.2022 року був викликаний до прокуратури, та попередив чергову медсестру, а 17.08.2022 року він знаходився на території лікарні з дружиною.

Також представник позивача зазначає, що в резолютивній частині висновку службового розслідування викладені результати, які взагалі не досліджувалися при проведенні службового розслідування а саме: недбале ставлення до військової служби, особиста недисциплінованість та порушення вимог ст. 11, 12, 14, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України ОСОБА_1 .

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається також на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 07.09.2022, яким закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Представник позивача звертає увагу на те, що матеріали службового розслідування не містять доказів доповіді начальнику органу управління Військової служби правопорядку, що не відповідає ст.21 Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 №604 (далі Інструкція №604), та на думку представника позивача є порушенням порядку проведення службового розслідування.

Щодо протиправності наказу в/ч НОМЕР_1 №370 від 06.09.2022 року про виплату премії військовослужбовцям за серпень 2022 року, пунктом 8 якого майора ОСОБА_1 позбавлено щомісячної премії, то підставою для видання такого наказу вказано - за особисту недисциплінованість, безвідповідальне ставлення до поставлених задач, проте з висновку службового розслідування та з наказу №344 від 26.08.2022 року не вбачається розгляд та дослідження питання недисциплінованості позивача та його безвідповідального ставлення до поставлених задач, та до яких саме задач не вказується.

Між тим, п.3.2 Положення про преміювання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 на 2022 рік визначені підстави позбавлення премії, в переліку яких відсутня така підстава як недисциплінованість, безвідповідальне ставлення до поставлених задач, недбале ставлення до військової служби, самовільне залишення місця служби (лікувального закладу).

Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги.

Представник в/ч НОМЕР_1 надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову через безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Рішення про проведення службового розслідування прийнято на підставі рапорту майор ОСОБА_2 щодо отриманнi iнформацiї про виписку з лікувального закладу майора ОСОБА_1 порушення режиму. Вказані факти зафіксовані у виписці №22/0627 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 від 17.08.2022.

Представник відповідача вважає, що при проведенні службового розслідування було зібрано всі необхідні документи, що підтверджують порушення майором ОСОБА_1 режиму стаціонару. При цьому було враховано саме те, що позивач є офіцером та звання «майор», тобто особою, яка повинна показувати підлеглим пример дотримання військової дисципліни. Також були враховані дані щодо характеристики особи позивача.

Представник зауважив, що в Україні введений з 24.02.2022 року воєнний стан та особовий склад військової частини виконує бойові завдання з охорони та оборони держави України на визначених об`єктах виконання бойових завдань. З метою контролю за особовим складом військової частини, якій знаходиться за межами постійної дислокації або за місцем виконання завдань в умовах воєнного стану з 24.02.2022 року, проводяться звірки з усіма медичними закладами, в яких перебувають військовослужбовці військової частини.

Також представник відповідача вважала необґрунтованим посилання представника позивача у позові на Інструкцію №604, оскільки в/ч НОМЕР_1 входить до структури МВС України, а не МОУ, та відповідно керується відомчим наказом Нацгвардії України №150 від 14.04.2021 року, яким затверджена Інструкція «Про організацію роботи із забезпечення належного стану військової дисципліни серед особового складу Національної гвардії» (далі Інструкція №150). На виконання вимог вказаної Інструкції черговий частини доповів по лінії чергової служби до Південного Одеського територіального управління телефоном про самовільне залишення лікувального закладу, а також почав відпрацьовувати донесення та в 18:50 стало відомо, що майор ОСОБА_1 повернувся до лікувального закладу, про що знов була зроблена доповідь. Наказ прийнятий з урахуванням попереднього порушення позивачем режиму стаціонару лікувального закладу, його поведінки під час перевірки дотримання військовослужбовцем режиму стаціонару лікувального закладу.

Представник відповідача вказує, що наказ в/ч НОМЕР_1 №370 від 06.09.2022 року про виплату премії військовослужбовцям за серпень 2022 року також прийнятий правомірно, оскільки наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 14.01.2012 №31 «Про внесення змін до Положення про преміювання військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 НГУ» підпункт 3.2 пункту 3 Положення про преміювання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 доповнено наступними абзацами: неналежне виконання функцiональних обов`язкiв за посадою, або обов`язків визначених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України; недостатній посадовий контроль відповідно займаної посади; особиста недисциплінованість, порушення військової дисципліни, порушення порядку проходження військової служби.

Також представник відповідача заперечує щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки її вартість не підтверджена доказами. При цьому, позивач будучи учасником бойових дій не скористався правом звернення за наданням первинної та вторинної правової допомоги і отримати її безкоштовно відповідно до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові, на виклику свідків щодо поданого клопотання не наполягала.

Представник відповідача підтримала доводи, викладені у відзиві та просила відмовити у задоволенні позову. Звернула увагу на те, що в умовах воєнного стану, коли весь особовий склад переведений на цілодобове несення служби та виконання бойових завдань, особлива увага командуванням частини звертається на контроль за особовим складом як на території частини так ї за межами. Майор ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, має неухильно дотримуватись військової дисципліни та порядку проходження військової служби як за місцем виконання службових завдань так і знаходячись поза межами розташування її чи місця дислокації його підрозділу, а перебуваючи в лікувальному закладі військовослужбовець залишається військовослужбовцем та продовжує проходити військову службу та зобов`язаний дотримуватись розпорядку дня (режиму чи правил) лікувального закладу, не порушувати його систематично, як було зазначено начальником цього лікувального закладу. Представник відповідача пояснила, що окремі недоліки службового розслідування проведеного під час дії воєнного стану не спростовують факту порушення позивачем військової дисципліни.

Спірні правовідносини виникли між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) та військовослужбовцем ОСОБА_1 щодо проходження останнім публічної служби в умовах воєнного стану.

Статтею 1 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Відповідно до ч.3 ст.6-1 Закону з введенням воєнного стану Національна гвардія України для виконання завдань з оборони держави приводиться в готовність до виконання завдань за призначенням і підпорядковується Головнокомандувачу Збройних Сил України, крім військових частин (підрозділів), які здійснюють конвоювання та охорону дипломатичних представництв.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом. Комплектування Національної гвардії України військовослужбовцями та проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження військової служби громадянами України в Національній гвардії України, що затверджується Президентом України.

Статтею 4 Закону встановлено, що Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.14 Закону за вчинення протиправних дій та бездіяльність військовослужбовці Національної гвардії України несуть дисциплінарну, матеріальну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді командира 3 патрульного взводу 2 патрульної роти 1 патрульного батальйону, якому присвоєно військове звання «майор», є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_2 .

З 01.08.2022 по 17.08.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні ДУ «ТМО МВС України по Одеській Області».

Згідно довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України №2564 від 17.08.2022 позивач виписаний за порушення режиму (а.с.122).

У виписки №22/0627 із медичної картки стаціонарного хворого форми №027/о від 17.08.2022 зазначено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом загострення хронічного лівобічного попереково-крижового радикуліту.

У розділі 7 виписки №22/0627 вказано, що неодноразово зафіксовано порушення режиму стаціонару: (відсутність пацієнта в стаціонарі без поважної причини 15.08.2022 протягом робочого дня), повторно 17.08.2022 в 17:34 год хворий вiдсутнiй без поважної причини (хоча в цей же день попередньо був попереджений про суворове його виконання), на дзвінок лікуючого лікаря повiдомляє про своє мiсцезнаходження на дворі установи, але на територiї медзакладу теж вiдсутнiй, перебування невідоме, про своє відлучення медперсонал не попереджав, у зв`язку з чим був виписаний за порушення режиму (а.с.98-100).

Про вказані обставини завідувач неврологічного відділення лікарні ДУ «TMO MBC по Одеській області» повідомила т.в.о. начальника медичної служби майора ОСОБА_2 , яка подала відповідний рапорт від 17.08.2022 командиру в/ч НОМЕР_1 .

На підставі вказаного рапорту 17.08.2022 наказом командира в/ч НОМЕР_1 №325 на виконання вимог наказу МВС України «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України» від 21.04.2020 №347, з метою всебічного та повного з`ясування всіх обставин та причин призначено з 17.08.2022 службове розслідування (а.с.93).

Згідно висновку службового розслідування щодо самовільного залишення лікувального закладу командира 3 патрульного взводу 2 патрульної роти 1 патрульного батальйону майора ОСОБА_1 від 26.08.2022 службовим розслідуванням встановлено, що з письмового пояснення коменданта номенклатури на залізничній станції «Жовтнева» з контролю за супроводженням спеціальних вантажів старшого лейтенанта ОСОБА_3 стало відомо, що з 17.08.2022 близько о 17:50 він отримав інформацію від заступника командира військової частини по роботі з особливим складом полковника ОСОБА_4 про те, що майор ОСОБА_1 самовільно залишив лікувальний заклад ДУ «ТМО МВС України по Одеській Області» згідно Інструкції №150 негайно доповів по лінії чергової служби до Південного Одеського територіального управління в телефонному режимі про самовільне залишення лікувального закладу позивачем, а також почав відпрацьовувати донесення. Близько 18.50 стало відомо, що майор ОСОБА_1 повернувся до лікувального закладу, про що ОСОБА_3 доповів до Південного Одеського територіального управління.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 він свою вину не визнав та пояснив, що 17.08.2022 він перебував у лікувальному закладі ДУ «ТМО МВС України по Одеській Області» та його не покидав. Близько 14:30 разом з лікуючим лікарем ОСОБА_5 та дружиною піднімався до відділення в ліфті. З 15.00 до 15:30 його разом з дружиною бачив у дворі лікувального закладу сусід по палаті, а в період з 16:30 до 17:30 пішов провести дружину до огорожі закладу.

У висновку службового розслідування вказано, що майор ОСОБА_1 за час проходження військової служби на займаній посаді зарекомендував себе незадовільно, до виконання службових обов`язків ставиться безвідповідально, вимоги Статутів Збройних Сил України та інших керівних документів, в обсязі займаної посади знає слабо. Схильний до обману. Неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, належних висновків не робить.

З причин особистої недисциплінованості, самовільного залишення лікувального закладу ДУ «TMO МВС України по Одеській області», порушення порядку проходження військової служби, самовпевненості, безвідповідальності, відсутності розуміння провини майора ОСОБА_1 запропоновано за недбале ставлення до військової служби, особисту недисциплінованість та порушення вимог ст. 11, 12, 14, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити «сувору догану» (а.с.95-97).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 про результати розгляду службового розслідування та покарання винних №344 від 26.08.2022 року за недбале ставлення до військової служби, особисту недисциплінованість та порушення вимог ст. 11, 12, 14, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, самовільне залишення місця служби, лікувального закладу ДУ «TMO МВС України по Одеській області», ОСОБА_1 оголошено «сувору догану» (а.с.81-83).

Статті 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України визначають загальні обов`язки військовослужбовців.

В ст.11 Статуту зазначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст.12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Згідно зі ст.14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтею 16 визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтями 119,120 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України визначені повноваження саме командира взводу (групи, башти).

Відповідно до ст.119 Статуту командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті).

Крім того, наказом командира в/ч НОМЕР_1 №370 від 06.09.2022 року про виплату премії військовослужбовцям за серпень 2022 року за особисту недисциплінованість, безвідповідальне ставлення до поставлених задач НЧК №344 від 26.08.2022 року ОСОБА_1 позбавлено щомісячної премії у розмірі 100% та встановлено премію за серпень у розмірі 0% від посадового окладу (а.с.84).

Вважаючи накази про результати розгляду службового розслідування та покарання винних та про виплату премії військовослужбовцям за серпень 2022 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців, у тому числі Національної гвардії України.

Дисциплінарним статутом Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних положень Дисциплінарного статуту Збройних Сил України свідчить про особисту відповідальність командирів щодо дотримання військовослужбовцями військової дисципліни та відповідно вжиття заходів до її порушників.

Крім того безпосередньо командир відповідає за облік та місцезнаходження військовослужбовців. Інструкція №150 визначає, крім іншого, організацію і порядок обліку в мирний час та в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів та працівників Національної гвардії України.

Згідно з п.2 Інструкції основними завданнями обліку особового складу є, зокрема, документальне відображення проходження військової служби військовослужбовцями; забезпечення командирів (начальників) довідковими відомостями на особовий склад, необхідними для прийняття обґрунтованих рішень щодо його службового використання.

Пунктом 3 визначено, що облік особового складу має відповідати таким основним вимогам: вестися постійно в будь-яких умовах діяльності НГУ в порядку, визначеному цією Інструкцією; своєчасно, достовірно, правильно відображати штатну, спискову і наявну чисельність особового складу, а також кількісні та якісні зміни, що відбуваються як в цілому щодо особового складу, так і персонально стосовно кожного військовослужбовця, резервіста і працівника.

Відповідно до п.4 Інструкції персональний облік ведеться стосовно кожного військовослужбовця, резервіста і працівника окремо та призначений для всебічного вивчення їхніх ділових, моральних та інших якостей, необхідних при визначенні порядку переміщення і використання. У персональному обліку мають відображатися точні біографічні дані, дані щодо проходження військової служби, трудової діяльності та інші відомості, що об`єктивно характеризують військовослужбовця і працівника.

Згідно з п.6 організація і стан обліку особового складу покладаються: у підрозділах - на командирів підрозділів; у територіальних управліннях, військових частинах, ВВНЗ, закладах охорони здоров`я - на начальників штабів, а там, де вони штатами не передбачені, - на командирів (начальників) цих закладів. Також вказаним пунктом визначені зобов`язання посадових осіб, які відповідають за облік особового складу, зокрема вони зобов`язані:

здійснювати контроль за станом обліку особового складу в підпорядкованих підрозділах, у територіальних управліннях, військових частинах, ВВНЗ, закладах охорони здоров`я і періодично особисто перевіряти укомплектованість; контролювати правильне відображення чисельності особового складу в облікових документах та своєчасне надання донесень про склад і чисельність; здійснювати контроль за забезпеченням бланками і книгами з обліку особового складу.

Щодо обліку особового складу ведуться облікові документи, і яких вказуються дані про військовослужбовців, місце їх знаходження.

Згідно з п.10 Інструкції не виключаються зі списків особового складу військової частини, а обліковуються як тимчасово відсутні особи направлені на лікування до закладів охорони здоров`я незалежно від терміну лікування.

Розділом ІІІ Інструкції встановлені особливості організації та ведення обліку особового складу в особливий період

Пунктом 18 вказаного розділу також встановлено, що не виключаються зі списків особового складу військових частин та обліковуються як тимчасово відсутні: офіцери, особи рядового, сержантського і старшинського складу, що знаходяться на лікуванні в закладі охорони здоров`я. У донесення про склад та чисельність НГУ вони не включаються з дня вибуття з частини.

Згідно з п.20 розділу ІІІ Інструкції військовослужбовці, які знаходяться на лікуванні в закладах охорони здоров`я, обліковуються в цих закладах.

Таким чином, відповідальність за облік військовослужбовця, якій знаходиться у лікарняному закладі відповідає керівник вказаного закладу.

Начальником лікарняного закладу ДУ «ТМО МВС України по Одеській Області» від 04.02.2021 року затверджені Правила поведінки хворих, що перебувають на лікуванні та обстеженні у лікарні ДУ «ТМО МВС України по Одеській Області» (далі Правила поведінки хворих) в лікарні встановлені правила поведінки хворих та розпорядок дня, які обов`язкові для усіх осіб, що перебувають на лікуванні та обстеженні.

Пунктом 7 Правил передбачені обов`язки хворих, до яких віднесено, зокрема, обов`язок під час прогулянок знаходитись на території лікарні та не виходити за її межі; виходити на прогулянку за призначенням лікаря та з відома чергової медсестри.

Відповідно до п.8 Правил хворим суворо забороняється самостійно (без письмового дозволу начальника відділення, чергового лікаря) відлучатися з лікарні.

Пунктом 11 Правил поведінки хворих передбачено, що в разі грубого порушення правил внутрiшнього розпорядку, винуватці підлягають до дострокової виписки з лікарні з повідомленням керівництва адміністрації за місцем роботи для притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно статей Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (а.с.41).

Позивач був обізнаний про вказані правила, оскільки був відсутній за дозволом чергового лікаря 12.08.2022 року за письмовою заявою (а.с.42).

Проте 15.08.2022 року був відсутній без письмового дозволу лікаря. Посилання позивача на повідомлення чергової медсестри про необхідність виїзду до прокуратури не спростовує порушення обов`язку написати заяву черговому лікарю. Крім того, згідно наданої відповіді в/ч НОМЕР_1 на адвокатський запит позивач викликався до прокуратури 16.08.2022 року.

17.08.2022 року позивач о 16.00 був відсутній у палаті, місцезнаходження його ніхто не знав, у тому числі чергова медсестра, хворі, які знаходились у палаті.

Позивача намагалися знайти за допомогою телефонного зв`язку, проте він спочатку відповів та пояснив, що з прогулянки піднімається сходами, а в наступному не відповідав. Оскільки позивач був відсутній не першій раз по команді на виконання Інструкції було передано про його відсутність, але потім була отримана інформація про повернення позивача в заклад охорони здоров`я.

Т.в.о. начальника медичної служби майора ОСОБА_2 отримавши повідомлення завідувачем неврологічного відділення лікарні ДУ «TMO MBC по Одеській області», що майор ОСОБА_1 виписаний з лікувального закладу за порушення режиму подала на виконання затверджений Правил поведінки хворих відповідний рапорт начальнику в/ч, що є логічно-послідовним з огляду на відповідальність закладу за облік військовослужбовців.

На думку представника позивача відповідачем порушений Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.04.2020 року №347 (далі Порядок №347) щодо проведення його з метою повного, усебічного та об`єктивного дослідження обставин правопорушення, в результаті чого висновок службового розслідування є неправомірним. Між тим, ні сам позивач, ні його представник, з яким укладений договір 17.08.2022 року під час проведення службового розслідування не заявляли будь-яких клопотань.

Суд вважає, що надані відповідачем докази у сукупності підтверджують скоєння позивачем дисциплінарного проступку під час воєнного стану та правомірного застосування до нього дисциплінарного стягнення, відповідно правомірним є видання наказу про позбавлення позивача премії за серпень 2022 року як похідного рішення від застосування дисциплінарного стягнення.

Суд не приймає до уваги посилання як на доводи, які підтверджують відсутність у діях позивача дисциплінарного правопорушення, на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 07.09.2022 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях, оскільки підставою для прийняття такого рішення було відсутність саме об`єктивної сторони складу правопорушення визначеного диспозицією вказаної статті - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Таким чином, факти встановлені вказаним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси не є преюдиціальними при розгліді данної справи.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В :
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів №344 від 26.08.2022 року про результати розгляду службового розслідування та покарання винних, №370 від 06.09.2022 року про виплату премії військовослужбовцям за серпень 2022 року та зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 премію за серпень 2022 року у розмірі 100% від посадового окладу.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.