Справа № 260/4230/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2022 рокум. Ужгород№ 260/4230/22
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Ужгородської міської ради, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати п. 2.5. рішення сесії Ужгородської міської ради №799 від 12.07.2022 року в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :54:001:1881), площею 0,0800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 ) зобов`язати Ужгородську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :54:001:1881), площею 0,0800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 та передати її у власність ОСОБА_1 ; 3) відстрочити виконання рішення суду в частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

24 жовтня 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що із проектом землеустрою та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку він звернувся до Ужгородської міської ради із клопотанням від 16.02.2022 року про затвердження даного проекту та передачі у приватну власність земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_3 . Між тим, на протязі п`яти місяців відповідач клопотання не розглядав, не дивлячись на те, що з моменту подання розробленого проекту землеустрою сесії міської ради скликались та проводились 8 разів (загальнодоступна інформація на сайті Ужгородської міської ради за посиланням https://rada-uzhgorod.gov.ua/rishennya-sesii-miskoi- radi). І тільки 12.07.2022 року депутатами міської ради було розглянуто клопотання і рішенням сесії №799 було відмовлено у затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посиланням на Перехідні положення ЗК України. Вважають рішення сесії, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, протиправним, таким, що прийнято з порушенням визначених законом строків розгляду земельних питань, а тому просить суд скасувати оскаржуване рішення міської ради та зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо затвердження розробленого до введення воєнного стану проекту землеустрою, затвердити проект та передати відповідну земельну ділянку у власність. Крім того, із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з подальшою передачею такої мені у власність я звернувся до міськради у вересні 2021 року, тобто до введення режиму воєнного стану, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою було надано рішенням відповідача від 29.11.2021 року, тобто до введення воєнного стану, сам проект було розроблено та подано на затвердження - 16.02.2022 року до введення воєнного стану та внесення відповідних змін до земельного законодавства.

11 листопада 2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять у задоволенні позову відмовити, оскільки Законом України від 24.03.2022 № 2145-XI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану, який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України. Так, вказаним законом розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено підпунктом 5 пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" встановлено беззаперечну заборону під час дії воєнного стану на вчинення дій стосовно безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність. З огляду на встановлені вище обставини, вважають, що у зв`язку з введення воєнного стану в Україні у відповідача відсутня правова можливість затвердити проєкт землеустрою гр. ОСОБА_2 . Тобто, слід зазначити, що дане рішення Ужгородської міської ради не позбавляє можливості позивача повторно звертатись з тим ж самим проєктом землеустрою на затвердження після закінчення дії воєнного стану та скасування відповідної заборони уповноваженим на те органом.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, 15 вересня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_3 з подальшою передачею у власність, (а.с. 9).

29 листопада 2021 року рішенням Ужгородської міської ради № 512 Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам бойових дій вирішено надати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 , (а.с. 10).

16 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (за кадастровим номером :54:001:1881) та передати у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с. 30).

12 липня 2022 року Ужгородська міська рада пунктом 2.5 рішення № 799 Про затвердження та відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розглянувши клопотання юридичних та заяви фізичних осіб, керуючись статтями 26, 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, відповідно до статей 12, 40, 79-1, 92, 118, 122 - 126, 186 Земельного кодексу України, Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, Законів України Про Державний земельний кадастр, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Про землеустрій, Про оренду землі, вирішила відмовити у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, земельної ділянки (кадастровий номер :54:001:1881) площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, (а.с. 31).

Не погодившись із пунктом 2.5 рішення сесії Ужгородської міської ради №799 від 12 липня 2022 року, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною третьою статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина четвертою вказаної статті).

Згідно із частиною першою статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини 9 статті 118 КАС України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 8 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частини 10 статті 186 ЗК України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Згідно зі статтею 25 Закону України Про землеустрій (далі - Закон №858-IV) документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.

Статтею 30 Закону № 858-IV передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Тобто єдиною підставою для відмови у затвердженні проєкту землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просить затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (за кадастровим номером :54:001:1881) та передати у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с. 30).

12 липня 2022 року Ужгородська міська рада пунктом 2.5 рішення № 799 Про затвердження та відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розглянувши клопотання юридичних та заяви фізичних осіб, керуючись статтями 26, 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, відповідно до статей 12, 40, 79-1, 92, 118, 122 - 126, 186 Земельного кодексу України, Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, Законів України Про Державний земельний кадастр, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Про землеустрій, Про оренду землі, вирішила відмовити у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, земельної ділянки (кадастровий номер :54:001:1881) площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, (а.с. 31).

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частинами 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Тобто розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади.

В той же час, Земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм дій відповідного органу виконавчої влади, який у двотижневий строк з дня отримання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки мав прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, ч.9 статті 118 ЗК України чи надати мотивовану відмову. з підстав, що визначені ст. 186 ЗК України.

За вимогами частини 10 статті 118 ЗК України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 вважав порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого двотижневого строку для прийняття рішення відповідачем з дня отримання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В даному випадку, суд констатує, що відповідач не розглянув по суті заяву позивача від 16 лютого 2022 року протягом п`яти місяців.

Крім того, право на розгляд заяви про затвердження проекту землеустрою та надання її у власність охоплює не тільки право на отримання рішення, а й право на своєчасність розгляду такого клопотання.

За змістом ст.9 ч.2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, я в межах позовних вимог. Суд може, вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері піблічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас суд виходить за межі позовних вимог та констатує, що порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність розгляду клопотання є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому, порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значущих дій на виконання своїх обов`язків.

Захистити порушене право особи необхідно також шляхом визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, встановлені судом обставини, змушують суд вказати на протиправну бездіяльність відповідача, щодо не розгляду у двотижневий строк клопотання ОСОБА_1 від 16 лютого 2022 року про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (за кадастровим номером :54:001:1881).

В той же час, підставою для прийняття оскаржуваного рішення Ужгородською міською радою від 12 липня 2022 року № 799 стало посилання на підпункту 5 пункту 27 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України,

Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Вказаним Законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, на час воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність прямо заборонена.

Однак, як встановлено судом, відповідно до пункту 1 рішення Ужгородської міської ради № 799 від 12 липня 2022 року «Про затвердження та відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», розглянувши клопотання юридичних та заяви фізичних осіб, керуючись статтями 26, 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, відповідно до статей 12, 40, 79-1, 92, 118, 122 - 126, 186 Земельного кодексу України, Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, Законів України Про Державний земельний кадастр, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Про землеустрій, Про оренду землі, вирішено затвердити проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок:

1.1. Гр. ОСОБА_3 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0280) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поз. 49) та передати її у власність.

1.2. Гр. ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0282) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поз. 185) та передати її у власність.

1.3. Гр. ОСОБА_5 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0281) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поз. 31) та передати її у власність.

1.4. Гр. ОСОБА_6 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0285) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та передати її у власність.

1.5. Гр. ОСОБА_7 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0283) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поз. 168) та передати її у власність.

1.6. Гр. ОСОБА_8 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0284) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та передати її у власність.

1.7. Гр. ОСОБА_9 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0286) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », поз. 137) та передати її у власність.

1.8. Гр. ОСОБА_10 земельної ділянки (кадастровий номер :18:001:0287) площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_3 (АГК « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та передати її у власність.

1.9. Гр. ОСОБА_11 земельної ділянки (кадастровий номер :35:001:0234) площею 0,0032 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_4 , поз. 59 та передати її у власність.

1.10. Гр. ОСОБА_12 земельної ділянки (кадастровий номер :56:001:0399) площею 0,0565 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5 та передати її у власність.

Вказана судом обставини свідчить про те, що відповідач діяв вибірково приймаючи рішення 12 липня 2022 року № 799, де затвердив проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів іншим громадянам та гр. ОСОБА_12 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5 та передав їх у власність.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Оскільки, до прийняття Закону України від 24.03.222 року №2145-ХІ сесія міської ради була 25.02.2022 року, 02.03.2022 року, 14.03.2022 року, 24.03.22 року, що стверджується загальнодоступною інформацією сайту Ужгородської міської ради https://rada-uzhgorod.gov.ua/rishennya-sesii-miskoi- radi та судом не встановлена поважність причин несвоєчасного розгляду заяви позивача ОСОБА_1 . Крім того, такою протиправною бездіяльністю відповідача, що проявилася у не розгляді клопотання позивача понад п`ять місяців вказує на тривале порушення строків визначених законом для розгляду поданої заяви від 16 лютого 2022 року та свідчить про недотримання встановленої правової процедури, яка є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття ними рішень та вчинення дій.

.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зміст спірного рішення відповідача, який є індивідуально-правовими актом та породжує права і обов`язки для позивача, має відповідати вимогам, визначеним статтею 2 КАС України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, суд дійшов висновку щодо необхідності визнання протиправним та скасування пункту 2.5 рішення сесії Ужгородської міської ради №799 від 12.07.2022 року в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :54:001:1881), площею 0,0800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 .

Щодо позовної вимоги зобов`язати Ужгородську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :54:001:1881), площею 0,0800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 та передати її у власність ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відтак, питання затвердження проекту землеустрою відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зміст оскаржуваного рішення № 799 свідчить, що Ужгородська міська рада не розглянула по суті звернення позивача від 16 лютого 2022 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновків, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача по суті у встановленому законом порядку розглянути на сесії міської ради клопотання ОСОБА_1 від 16 лютого 2022 року, в якому він просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (за кадастровим номером :54:001:1881) та передати у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з урахуванням висновків суду.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другоїстатті 77 КАС Українипередбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1 984,80 грн., що підтверджується квитанцією від 20 жовтня 2022 року, (а.с. 8).

Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних.

Щодо відстрочення виконання рішення суду в частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 до припинення (скасування) воєнного стану в Україні, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини шостої статті 246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду також зазначаються порядок і строк виконання судового рішення, надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Отже, на дату ухвалення рішення судом у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року №389-VIII.

Водночас відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності.

Разом з тим, оскільки судом зобов`язано Ужгородську міську раду у встановленому законом порядку повторно розглянути на сесії міської ради клопотання ОСОБА_1 від 16 лютого 2022 року, з урахуванням висновків суду, то відповідно до частини 3 статті 378 КАС України, то наразі відсутні підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Ужгородської міської ради щодо не розгляду у двотижневий строк клопотання ОСОБА_1 від 16 лютого 2022 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (за кадастровим номером :54:001:1881).

3. Зобов`язати Ужгородську міську раду у встановленому законом порядку повторно розглянути по суті на сесії міської ради клопотання ОСОБА_1 від 16 лютого 2022 року, в якому просить затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (за кадастровим номером :54:001:1881) та передати у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40 коп.).

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29 грудня 2022 року.

СуддяТ.В.Скраль