Справа № 380/9091/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа №380/9091/21

адміністративне провадження № К/990/18731/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 (головуючий суддя - Л.П. Іщук, судді - І.М. Обрізко, Т.В. Онишкевич)

у справі № 380/9091/21

за позовом ОСОБА_1

до Київської обласної прокуратури

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку у сумі 21 769, 41 грн;

- зобов`язати Київську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку у сумі 21 769, 41 грн;

- стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16.03.2021 по день фактичного розрахунку з урахуванням середньоденного розміру 1 116, 38 грн із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Київської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку у сумі 21 769, 41 грн. Зобов`язано Київську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку у сумі 21 769, 41 грн. Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 17.03.2021 по день ухвалення судом рішення у цій справі в сумі 2 2606, 70 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

3. Відповідач оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку.

4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі № 380/9091/21 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. При постановленні ухвали, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

6. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

7. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує, що ухвалюючи рішення про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції допустився надмірного формалізму та фактично позбавив апелянта гарантованого йому національним та європейським законодавством права на оскарження судового рішення.

Позиція інших учасників справи

8. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.

Рух касаційної скарги

9. Ухвалою Верховного Суду від 01.09.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської обласної прокуратури.

10. Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Оцінка Верховного Суду

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

13. Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

14. Вказаною нормою процесуального закону передбачено дві форми участі сторін в адміністративній справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво).

15. Частиною третьою та четвертою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

16. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20 зазначила, що з урахуванням положень статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

17. З матеріалів справи встановлено, що апеляційну скаргу від імені Київської обласної прокуратури підписано заступником керівника Київської обласної прокуратури І. Грабець.

18. При цьому до матеріалів апеляційної скарги не додано документу, який би підтверджував повноваження І. Грабець на підписання та подання апеляційної скарги від імені Київської міської прокуратури у порядку самопредставництва.

19. Звертаючись до положень Закону України «Про прокуратуру», якими визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, суд зазначає таке.

20. Статтею 11 Закону України «Про прокуратуру» визначено повноваження керівника обласної прокуратури, пунктом 1 частини першої якої передбачено, що керівник обласної прокуратури представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

21. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про прокуратуру» у разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури.

22. Отже, відповідно до закону у спірних правовідносинах саме керівник Київської обласної прокуратури або його перший заступник (у разі відсутності керівника) уповноважені діяти від імені відповідача у справі - Київської обласної прокуратури. При цьому до апеляційної скарги не додано доказів неможливості підписання такої керівником Київської обласної прокуратури або його першим заступником.

23. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

24. З огляду на те що, апеляційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги апелянту.

25. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

26. Посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів статей 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» судом касаційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки зі змісту оскаржуваного судового рішення встановлено, що вказані норми судом апеляційної інстанції не застосовувались. Окрім того, в даному судовому провадженні прокурор не здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді, тобто не звертається до суду в інтересах інших осіб.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки щодо розподілу судових витрат

28. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

29. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі № 380/9091/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А. В. Жук

Н.М. Мартинюк