Справа № 260/3467/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/3467/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позову без розгляду у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "РОДОВІД" до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним дій, щодо проведення перевірки, складання акту перевірки та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України виготовлено вступну та резолютивну частини Ухвали. Повний текст Ухвали виготовлено та підписано 05 грудня 2022 року.

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "РОДОВІД" звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, яким просить суд з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.08.2021 року № 701-ДК Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області стосовно проведення перевірки та складанні акту перевірки № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року.

Представником відповідача до суду було подано клопотання, яким просив позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "РОДОВІД" до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду. Щодо іншої позовної вимоги позиції викладено не було.

Клопотання мотивовано тим, що факт обізнаності позивача про наявність наказу Головного управління від 04.08.2021р. №701-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" підтверджується листом "Житлово - будівельного кооперативу "РОДОВІД" від 18.08.2021р. №1 направленим до Головного управління, відтак позивачу було відомо про прийнятий відповідачам наказ від 04.08.2021 №701-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" ще серпні 2021р., а позовна заява було подана до суду у вересні 2022 з пропуском шестимісячного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Представником позивача до суду було подано заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності, відповідно до якого не погоджується із зазначеним твердженням. Позивач не зазначав у позовній заяві про те, що йому було невідомо про оскаржуваний Наказ від 04.08.2021 року № 701-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності». Однак сам оспорюваний наказ не мав би жодного правового наслідку для позивача, якби той не дізнався про наявність Акту перевірки № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року, який складений за наслідком виконання оскаржуваного наказу.

Акт позивачу не направлявся, відомості про направлення такого в матеріалах справи відсутні. Обовязковий в такому випадку документ - припис не виготовлявся. В матеріалах справи такий відсутній.

Оспорювані дії по складанню Акту перевірки та висновки викладені в ньому є причиною звернень від третіх осіб, в тому числі конкретного заявника, який надсилав відповідачу звернення щодо проведення перевірки дотримання земельного законодавства в межах повноважень відповідача, направляв до правоохоронних органів, судових органів, інших установ та організацій, які незважаючи на те, що висновки викладені в акті перевірки не несуть наслідків для перевіряємої особи до винесення рішення, яке можливо оскаржити спричинили збити позивачу та власнику земельної ділянки та обмежили у реалізації своїх прав.

Розглянувши клопотання про залишення позову без розгляду в частині визнання протиправним і скасування наказу, суд зазначає наступне.

Згідно ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст.120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує не тільки наказ суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.08.2021 року №701-ДК Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, а і дії Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області стосовно проведення перевірки та складання Акту перевірки №701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року.

Акт перевірки позивачу не направлявся, докази направлення такого в матеріалах справи відсутні.

Крім того відповідачем до клопотання про залишення позову без розгляду не було подано жодних доказів, які підтверджують те, що позивач отримав Наказ від відповідача та/ чи був ознайомлений із оскаржуваним Актом перевірки № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року, висновки якого порушують його охоронювані права та законні інтереси.

З огляду на те, що відповідачем Наказ про призначення перевірки та Акт не неправлявся то направлення позивачу лише Листа про надання документів та іншої інформації, необхідної для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель від 04.08.2021 року за №701-ДК/0034/Кн/05/01/-21, не може бути беззаперечним доказом про те, що позивач був обізнаний про те, що відповідачем було винесено Акт перевірки № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року саме на підставі оскаржуваного Наказу.

Судом встановлено, що про існування оскаржуваного Акту перевірки проведеної на підставі Наказу позивач дізнався тільки з матеріалів цивільної справи №308/10615/21, де і було подано однією з сторін судової справи Акт перевірки №701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 року, що і спричинило пропуск строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав

Відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином, це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Суворе застосування строку без урахування конкретних обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).

У кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду відповідно до практики ЄСПЛ суд має перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справ «Пономарьов проти України»), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа «Мельник проти України»).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися, як особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду та наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду.

Нормами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення конкретної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Неведене зазначене в Постанові КАС ВС від 09.11.2020 року у справі № 420/1813/19.

На підставі наведеного, за відсутності доказів направлення стороні документів, суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованість заявленого клопотання, а тому у його задоволенні належить відмовити.

Крім того, аналізуючи матеріали справи, враховуючи всі обставини справи, обсяг позовних вимог суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений строк звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.5, 77, 120, 122, 123, 205 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про залишення позову без розгляду - відмовити.

Поновити строк звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П.Микуляк