Справа № 160/15942/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 грудня 2022 року Справа № 160/15942/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування заборгованості зі сплати боргу (недоїмки) за вимогою 11 лютого 2021 року № Ф-5213-58У в розмірі 37788,74 грн;

-визнати протиправною та скасувати нарахування боргу (недоїмки) зі сплати з єдиного соціального внеску за вимогою від 11 лютого 2021 року № Ф-5213-58У;

-зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платник платника податків - ОСОБА_1 , відповідно вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 11 лютого 2021 року № Ф-5213-58У про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 37788,74 грн.

Разом з позовними вимогами позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що зі змістом оскаржуваної вимоги про сплату боргу позивач ознайомилась лише 15.09.2022, при отриманні копії постанови про відкриття виконавчого провадження №66753011, прийнятої державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. При цьому, дослідивши обставини наведені в клопотанні, суд вирішив, що клопотання ОСОБА_1 буде розглянуте судом після надання відповідачем витребуваних судом доказів, а саме: доказів надіслання та вручення позивачу оскаржуваної вимоги.

Цією ж ухвалою витребувано у відповідача у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії, зокрема, доказів надіслання та вручення позивачу оскаржуваної вимоги.

28.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позов, до якого додані докази направлення податкової вимоги позивачу. Зокрема, податковий орган надав копію поштового відправлення з рекомендованим листом, яке не вручено позивачу ОСОБА_1 , та повернуто на адресу відповідача з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» - 25.03.2021.

Позивачем у позові заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому позивач зазначає, що дізнався про заборгованість зі сплати єдиного внеску лише 15.09.2022, при отриманні копії постанови про відкриття виконавчого провадження №66753011, прийнятої державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду. Відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, викладеному в адміністративному позові. Позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку на звернення до суду із викладенням інших поважних причин пропуску строку на подання позовної заяви із доказами, які підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

27.12.2022 до суду надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи вказане клопотання позивачем зазначено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2007, позивач є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками даної квартири є син позивача - ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3 . 22.12.2019 мати позивача госпіталізовано до КП "Центральна міська лікарня м. Покров" з діагнозом ішемічний інсульт. Починаючи з 01.01.2020 позивач через необхідність догляду за матір`ю постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, отримувати поштову кореспондецію за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_3 змоги не мала.

Разом з цим, зазначила, що повернення листа з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» не є доказом належного вручення.

Суд, розглянувши вказане клопотання, зазначає наступне.

Згідно частиною 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2021 у справі №640/9172/20 дійшов до висновку, що Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску. Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Такий же висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 25.02.2021 у справі №580/3469/19.

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску після застосування процедури адміністративного оскарження вимоги, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами у такій категорії справ і у випадку, якщо вимога не була оскаржена в адміністративному порядку.

Предметом спору у даній справі є вимога №Ф-5213-58У від 11.02.2021.

До суду з даним позовом позивач звернувся 13.10.2022, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст. 122 КАС України.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься копія податкової вимоги від 11.02.2021 №Ф-5213-58-У.

На вимогу суду відповідачем разом з відзивом надано копію повідомлення про вручення рекомендованої поштової кореспонденції та копією конверта, на яких міститься відомість, що спірна податкова вимога надіслана за адресою: АДРЕСА_3 та не вручена адресату з причини - "за закінченням терміну зберігання" (штамп поштового установи - 25.03.2021).

Разом з цим, реєстрація позивача за вказаною адресою підтверджується копією паспорта громадянина України, а також не заперечується позивачем у заяві про поновлення строку на звернення до суду.

Відповідно до положень статті 45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Статтею 16 Податкового кодексу України на платника податків покладено обов`язок, зокрема, повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця, чого не здійснено позивачем.

З огляду на викладене, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області направлено оскаржувану податкову вимогу на податкову адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 , тобто на адресу, яку самостійно визначено позивачем як свою податкову адресу.

Доказів звернення позивача до податкового органу із заявою про зміну первинної податкової адреси, позивачем до суду не надано.

Так, відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Згідно з приписами статті 45 ПК України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Отже, законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулася.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено порядок надіслання податкового повідомлення-рішення, яке вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Так, Верховний Суд у справі № 826/17798/18 у постанові від 12.02.2020 дійшов до наступного правового висновку: "Виходячи з системного аналізу правових норм та використовуючи логічно-змістовне тлумачення пункту 56.18 статті 56, пункту 58.3 статті 58 ПК України, дійшов висновку, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведенки".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Таким чином, правильність наявних у податкового органу відомостей щодо податкової адреси залежить від своєчасного повідомлення платником податку про зміну цієї адреси та інформації, яку він вказав під час постановлення на облік податковим органом, а позивач, який на момент формування податкового боргу, був фізичною особою-підприємцем не може не знати про свій обов`язок інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних.

Отже, доводи позивача наведені в заяві про поновлення строку звернення до суду, наданої 27.12.2022, зокрема і щодо проживання позивача за іншою адресою у зв`язку з доглядом за хворою матір`ю, судом визнаються неповажними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки така обставина не позбавляла останню можливості інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За правилами частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 123, 171, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна