Справа № 280/8970/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/8970/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
перевіривши на відповідність вимогам КАС України матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року по справі № 280/8970/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Заступник керівника Запорізької обласної прокуратури, який не є стороною у справі, 15 березня 2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені позову.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з не наданням заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та заяву з належним обґрунтуванням, підтвердженим достатніми доказами, щодо наявності підстав для представництва заступником керівника Запорізької обласної прокуратури інтересів Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки , у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у справі №280/7970/21.

Копія ухвали разом з супровідним листом надіслано на поштову адресу заявника апеляційної скарги та отримано ним.

В межах строку для усунення недоліків Заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подано заяву щодо обґрунтування підстав для представництва разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що з рішенням суду першої інстанції представник апелянта ознайомився в ЄДРСР 24.01.2022 року. про що зазначено в апеляційній скарзі, а також в приміщенні суду під час ознайомлення з матеріалами справи, а саме 09.02.2022 року (а.с.70).

Крім того, колегія суддів вважає неспроможними посилання скаржника на те, що після отримання листа Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02 лютого 2022 року № 402/27/23-22 скаржника повідомлено про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень оскаржити рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №280/8970/21, а також те, що Запорізька обласна прокуратура не була учасником розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк звернення з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення слід обліковувати саме з дати отримання вищевказаного листа відповідача.

В ухвалі суду від 17 травня 2022 року судом наведено обґрунтування підстав не прийняття таких доказів на підтвердження пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, зокрема і відсутність реєстраційних даних Запорізької обласної прокуратури, як то дата та вхідний номер реєстрації кореспонденції на копії листа Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02 лютого 2022 року № 402/27/23-22.

Отже, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявником не надано.

Стосовно доводів щодо наявності підстав для представництва заступником керівника Запорізької обласної прокуратури інтересів Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки , у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у справі №280/7970/21, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду, зокрема подає апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до абз. 1,3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У той же час, відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

В обґрунтування наявності підстав на звернення до суду заступника керівника Запорізької обласної прокуратури для представництва інтересів держави у цій справі вказано невиконання територіальним органом Укртрансбезпеки своїх повноважень, що виразилось у неподанні апеляційної скарги на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року.

З приводу цього суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Апеляційне оскарження рішення суду є правом, а не обов`язком сторони, а тому саме по собі неподання територіальним органом Укртрансбезпеки апеляційної скарги не може розцінюватися як не здійснення захисту або неналежне його здійснення останнім.

Прокурор повинен пересвідчитися, що відповідний державний орган не здійснює захист інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), наприклад, повідомити такий державний орган про виявлені порушення, а у разі невчинення цим органом дій спрямованих на захист інтересів держави, представляти інтереси держави в суді відповідно до статті 23 Закону № 1697-VІІ, навівши відповідне обґрунтування цього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Запорізькою обласною прокуратурою листом №15/2-33вих-22 від 24.01.022 року було витребувано у Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки інформацію, зокрема щодо заходів оскарження останнім рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі №280/8970/21.

На зазначений лист Відділ державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті листом від 02 лютого 2022 року № 402/27/23-22 повідомив Запорізьку обласну прокуратуру про те, що апеляційні скарги по запитуваній справі не було подано у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

З аналізу наведеного випливає те, що неподання Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки та/або Державною службою України з безпеки на 03 грудня 2021 року у цій справі обумовлене відсутністю коштів на сплату судового збору за подання таких апеляційних скарг.

Разом з тим, такі обставини не свідчить про настання виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави в суді.

Факт відсутності достатніх коштів для оплати судового збору сам по собі не може вважатися достатньою підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави від імені відповідного суб`єкта.

Суд наголошує, що представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а - спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

В даному ж випадку, прокуратура фактично звертається до суду із апеляційною скаргою спрямованою на захист прав та інтересів Державної служби України з безпеки на транспорті та Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, які є самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Також, слід зазначити, що Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду суб`єктів владних повноважень, а отже відсутність відповідного бюджетного фінансування та як наслідок неможливість сплати судового збору суб`єктом владних повноважень, який є відповідачем у справі не може бути підставою для надання прокурору повноважень бути альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який повинен захищати інтереси держави.

Судом апеляційної інстанції, за наслідками вивчення матеріалів справи та наданих скаржником письмових документів, не встановлено підстав, які перешкоджають захисту інтересів держави, зокрема, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого законодавством віднесено реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

У спірному випадку Державна служба України з безпеки на транспорті та/або Придніпровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки не позбавлені можливості самостійно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі 280/8970/21 з відповідними заявами про поновлення строків оскарження рішення суду першої інстанції, надавши при цьому докази сплати судового збору чи докази в підтвердження неможливості вчинення вказаної дії.

Колегія суддів вважає, що сама по собі обставина не звернення зазначеними суб`єктами владних повноважень протягом певного періоду із апеляційною скаргою до суду, з підстав неможливості сплати судового збору, не може свідчити про неналежне виконання такими органами своїх функцій із захисту інтересів держави, щоб було підставою для звернення прокурором до суду у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Більше того, саме лише посилання в апеляційній скарзі на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо.

У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Однак, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури так і не надав доказів на підтвердження факту неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та/або Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у тому числі доказів щодо притягнення таких осіб до відповідальності, що свідчить про відсутність у зазначених вище доводах заявника належного підґрунтя.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про те, що у спірному випадку скаржником не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також належним чином не обґрунтовано підстави звернення до суду, з наданням переконливих доказів, які б підтверджували наявність підстав для представництва у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини другої ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу,

За приписами частини 7 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, зазначене виключає можливість апеляційного провадження за вказаною вище апеляційною скаргою та є підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 169, 255, 296, 298 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року по справі № 280/8970/21 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко