Справа № 420/15259/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Спільного підприємства «Вітамарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Спільного підприємства «Вітамарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200212/2 від 08.09.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товару за першим методом за ціною договору до митного оформлення було надано достатньо доказів. Але відповідачем, на переконання позивача протиправно було витребувано додаткові документи. Не дивлячись, на протиправність дій відповідача, позивачем все ж були надані додаткові документи та письмові пояснення з посиланнями на діючи норми законодавства. Проте, Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яким митну вартість товарів визначено за другорядним методом. Позивач наполягає, що відповідачем були витребувані додаткові документи та скоригована митна вартість без наявності обґрунтованих сумнівів, адже наведені відповідачем підстави суперечать положенням законодавства та свідчать про поверхневе дослідження відповідачем отриманих при митному оформленні документів. Позивач в повній мірі не погоджується з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів з мотивів його протиправності та безпідставності.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини обумовлювали необхідність запитувати від декларанта додаткові документи та відомості. За результатом проведення аналізу додатково надісланих документів, виявлено, що у оборотно-сальдовій відомості відсутнє посилання на посадових осіб підприємства, які склали даний документ (бухгалтер, тощо). В рахунку фактурі від 25.08.2022 року зазначено інший транспортний засіб та інша вага товару, тобто вона не має відношення до поставки товару згідно автотранспортної накладної AC Nr. 0335227 від 05.09.2022р. Довідка, стосовно вартісних характеристик товару, від 02.09.2022 року №665 була видана раніше, ніж інвойс №1 від 05.09.2022р., тому наявні сумніви стосовно можливості її використання в якості інформаційного джерела для співставлення вартісних характеристик на ринку. Таким чином, вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/031415 від 07.09.2022 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У відповіді на відзив, позивач заперечує щодо наведених відповідачем доводів та зазначає, що наведене відповідачем у відзиві не спростовує фактичного порушення відповідачем прав позивача та обставин протиправності дій відповідача, наведених у позові.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Спільне підприємство «Вітамарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є: Виробництво фруктових і овочевих соків (10.32).

21.07.2022 року між СП «Вітамарк-Україна» ТОВ та компанією «GHERMESAGROSERVICE» S.A. (Республіка Молдова), укладено Контракт №21-07/22 відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується придбати та прийняти сільськогосподарську продукцію (далі «Товар)», в кількості та асортименті вказаних в додаткових угодах. Загальна вартість контракту визначається сукупно відповідно до всіх додаткових угод.

Розділом 2 Контракту №21-07/22 визначено, що ціна за товар включає пакування і маркування та визначається сторонами в додаткових угодах. Загальна вартість контракту складає сукупну вартість всіх додаткових угод.

В розділі 5 «Упаковка і маркування» передбачено, що товар пакується в ящики, які розміщено на піддони. Витрати на пакування несе продавець і включає їх в загальну вартість Товару.

21.07.2022 року зазначеними сторонами укладено додаткову угоду №1 до Контракту №21-07/22 від 21.07.2022 року, якою погоджено купівлю товару персик свіжий для промислової переробки І сорту, виробництво Молдова, урожай 2022 року. Кількість 20 метричних тон +/-5%. Ціна 485 доларів США за метричну тону, DAP (Україна, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с.Степановка, вул.Миру, 144). Упаковка і маркування згідно ст.5 Контракту №21-07/22 від 21.07.2022 року (а.с.12).

За прайс-листом №65 від 05.08.2022 року персик свіжий, урожай 2022 року, сорт Ред Хевен коштує 0,485 доларів за 1 кг.

За рахунком-фактурою №1 від 05.09.2022 року до Контракту №21-07/22 від 21.07.2022 року персик свіжий, урожай 2022 року, сорт Ред Хевен в кількості 17000 кг (вага нетто) та 18531 кг (вага брутто) вартістю 0,485 доларів за 1 кг коштує 8245,00 доларів США.

Товар оформлено за пакувальним листом №1 до рахунку-фактури №1 від 05.09.2022 року, відомості в якому відповідають відомостям про товар зазначеним в рахунку-фактурі №1 від 05.09.2022 року.

На виконання умов даної угоди було здійснено поставку товару персик свіжий, урожай 2022 року, сорт Ред Хевен.

Оплата товару здійснена за платіжним дорученням від 01.09.2022 року № 441 на суму 9475,93 доларів США (а.с.25).

З метою розмитнення вказаного товару 07.09.2022 року, декларантом подано до митного органу митну декларацією № UA500500/2022/031415, в якій митну вартість товару було визначено в розмірі 8245,00 доларів США.

До митної декларації декларантом додано: Пакувальний лист (Packing list) №1 від 05.09.2022 року, Рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №1 від 05.09.2022 року, автотранспортну накладну (Road consignment note) AC №0335227 від 05.09.2022 року, банківський платіжний документ №441 від 01.09.2022 року, Додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 21.07.2022 року, Контракт №21-07/22 від 21.07.2022 року, Сертифікат про походження товару форми СТ-1 №А215736 від 05.09.2022 року, Комерційну пропозицію №60 від 26.07.2022 року, Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №65 від 05.08.2022 року, Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціальною експертною комісією №665 від 05.08.2022 року, Інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8948120 від 05.09.2022 року.

Позивач вважав, що надані документи у повній мірі підтверджували митну вартість товару, базувались на об`єктивних, достовірних, документально підтверджених даних, які підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) сума передплати вказана у банківському платіжному № 441 01.09.2022 року документі не відповідає загальній вартості товарів за інвойсом №1 від 05.09.2022 або додатку до контракту №1 від 21.07.2022 року.

3) у наданому прайс-листі наявне посилання на суб`єкта СП «Вітмарк-Україна» ТОВ що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не касається усіх учасників ринку (а.с.34).

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; експортну декларцію країни відправлення з пееркладом на українську мову. Згідно з пунктом 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

08.09.2022 року СП «Вітмарк-Україна» ТОВ надіслало до Одеської митниці пояснення, в яких, зокрема, стосовно виділення вартості тари, упаковки та маркування з ціни товару зазначено, що згідно п.2.1. зовнішньоекономічного договору від 21.07.2022 №21-07/22 витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Тобто вони вже включені до митної вартості товару і незалежно від їх розміру митна вартість товару не зміниться, оскільки згідно частини 10 статті 58 МКУ в даному випадку ці витрати додавати ще раз до вартості товару не потрібно. Стосовно оплати товару зазначено, що до митного оформлення було надане Платіжне доручення в іноземній валюті від 01.09.2022р. № 441 на суму 9475,93 дол. США, оскільки оплата товару здійснювалась до моменту завантаження авто та заздалегідь не була відома точна вага нетто. Позивачем надіслано митному органу проформу-інвойс від 25.08.2022 року №1. Також декларантом надіслано Прайс-лист від 25.08.2022р. б/н без посилання на суб`єкта СП "ВітмаркУкраїна" ТОВ, Виписку із бухгалтерської документації від 08.09.2022 №632.

В обставинах прийняття Рішення зазначено, що за результатом проведення аналізу додатково надісланих документів було виявлено, що у оборотно-сальдовій відомості відсутнє посилання на посадових осіб підприємства які склали даний документ (бухгалтер, тощо). В рахунку фактурі від 25.08.2022 зазначено інший транспортний засіб та інша вага товару, тобто вона не має відношення до поставки товару згідно автотранспортної накладної AC №0335227 від 05.09.2022р.. Довідка стосовно вартісних характеристик товару від 02.09.2022 №665 була видана раніше ніж інвойс №1 від 05.09.2022р., тому наявні сумніви стосовно можливості її використання в якості інформаційного джерела для співставлення вартісних характеристик на ринку. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

Митним органом проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 становить 0,91 дол. США/кг. (МД від 06.09.2022 № UA500500/2022/031157) ніж заявлено декларантом 0,485 дол. США/кг

За результатами розгляду наданих декларантом документів та пояснень митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200212/2 від 08.09.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA500500/2022/000714.

Вказане рішення позивач вважає протиправним.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено наступне.

Відповідач, в оскаржуваному рішенні зазначив, що:

1) у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) сума передплати вказана у банківському платіжному документі № 441 01.09.2022 року документі не відповідає загальній вартості товарів за інвойсом №1 від 05.09.2022 або додатку до контракту №1 від 21.07.2022 року.

3) У наданому прайс-листі наявне посилання на суб`єкта СП «Вітмарк-Україна» ТОВ що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не касається усіх учасників ринку (а.с.34).

Суд вважає безпідставним зауваження митного органу про те, що до митного органу не надано додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт щодо завантаження оскільки розділом 2 Контракту №21-07/22 визначено, що ціна за товар включає пакування і маркування та визначається сторонами в додаткових угодах. Крім того, в розділі 5 «Упаковка і маркування» передбачено, що витрати на пакування несе продавець і включає їх в загальну вартість Товару.

Тобто, вартість упаковки, маркування товару вже закладена в загальну вартість товару. Тому при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням і завантаженням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Щодо зауваження митного органу під №2.

Як встановлено судом сума передплати за банківським платіжним документом № 441 від 01.09.2022 року відрізняється від загальної вартості поставленого товару (є більшою). Дані обставини виникла у зв`язку з поставою товару у меншій кількості ніж передбачено угодою. Поставка товару здійснювалась за рахунком-фактурою №1 від 05.09.2022 року, в якому вартість товару вказана в розмір 8245,00 доларів США. В матеріалах справи наявний попередній рахунок-фактура №1 від 25.08.2022 року саме на суму 9475,93 долари США. Судом встановлено, що фактичний обсяг поставленого товару становить 17000 кг (вага нетто) і 18531 кг (вага брутто) загальною вартістю 8245,00 доларів США. Вказана вартість підтверджується також її зазначенням у автотранспортній накладній, пакувальному листі, сертифікаті про походження товару, митній декларації країни відправлення та переоформленому рахунку-фактурі від 05.09.2022 року, посилання на який містяться у автотранспортній накладній.

Крім того, суд звертає увагу, що зауваження митного органу під №2 не є чітким та не містить обґрунтувань як саме зазначене зауваження впливає на неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору.

Необґрунтованим та таким, що не впливає на неможливість визначення складових митної вартості імпортованого товару та їх числові значення є зауваження митного органу до прайс-листа як такого, що є індивідуальним та не стосується усіх учасників ринку, а лише з СП «Вітмарк-Україна» ТОВ, адже, дане зауваження взагалі не впливає на можливість визначення митної вартості імпортованого товару митним органом. Вказане зауваження не підтверджує невідповідність зазначених у прайс-листі цін актуальним ринковим цінам.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Зазначені позивачем відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Оцінюючи надані декларантом до митного оформлення документи та додаткові пояснення на підтвердження заявленої митної вартості товару суд дійшов висновку, що такі документи є достатніми для підтвердження заявленої товариством митної вартості декларованого товару за основним методом.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що встановлені відповідачем недоліки щодо розбіжностей у документах, що були надані позивачем є безпідставними та, відповідно, рішення про коригування митної вартості, що прийняте на підставі встановлених відповідачем розбіжностей є таким, що належать до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Спільного підприємства «Вітамарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200212/2 від 08.09.2022 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Спільного підприємства «Вітамарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Спільне підприємство «Вітамарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю (67430, Одеська обл., Роздільнянський р-н, село Степанівка, вул.Миру, будинок 144; ).

Відповідач - Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21А, м. Одеса, 65078; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 29.12.2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо