Справа № 280/6108/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Справа № 280/6108/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про скасування наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- скасувати наказ відповідача №1124о/с від 12.10.2022;

- поновити позивача на посаді начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Крім того, просить судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн стягнути з відповідача.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що наказом відповідача від 12.10.2022 №1124 о/с позивача призначено заступником начальника відділення поліції начальником слідчого відділення відділення поліції №1 Василівського районного управління поліції, увільнивши позивача з посади заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, на підставі абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає цей наказ незаконним та необґрунтованим оскільки: позивача переміщено на нерівнозначну посаду; аргументація щодо інтересів служби є необґрунтованою, оскільки з 24.02.2022 СВ ВП 1 Василівського РУП куди позивача переведено не зареєстровано жодного кримінального провадження; переведення позивача на роботу в іншу місцевість відбулось без його згоди та не мало легітимної мети.

Ухвалою від 28.10.2021 у справі відкрите прощене позовне провадження, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

16.11.2022 засобами системи «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що видання оскаржуваного наказу було викликане службовою необхідністю. Твердження позивача про його переведення на нерівнозначну посаду не відповідає обставинам справи. В даному випадку не відбулось переміщення позивача в іншу місцевість, оскільки тимчасове місце розташування (дислокації) підрозділу, до якого позивача переміщено, визначено у м. Запоріжжі. Вважає безпідставним посилання позивача на вимоги ст. 32 КЗпП України щодо необхідності отримання згоди позивача на таке переміщення. Також вважає, що до спірних правовідносин не належить застосовувати норми Закону України «Про державну службу», оскільки спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Національну поліцію». Посилання позивача на відсутність реєстрації кримінальних проваджень в Відділенні поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області не спростовує мети переміщення, визначеної у рапорті, на підставі якого виданий оскаржуваний наказ. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи.

Позивач проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Запорізькій області, має спеціальне звання майор поліції.

08.10.2022 до начальника ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУНП в Запорізькій області полковника поліції Руслана Усманова про необхідність переміщення заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого Відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого Відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області для більш ефективної служби та виходячи з інтересів служби відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію».

В обґрунтування необхідності переміщення зазначено, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань за слідчим відділенням відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області рахується 1658 кримінальних проваджень без прийнятого процесуального рішення. З них 1463 проваджень розпочато за фактами вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Поряд з цим, по 6 кримінальних провадженнях досудове розслідування зупинено у зв`язку з оголошенням підозрюваного в розшук. 24.02.2022 через широкомасштабний наступ збройних сил рф та відсутністю можливості евакуації матеріалів вказаних кримінальних проваджень, їх залишено в адміністративній будівлі відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області. Відповідно до частини 1 статті 615-1 КПК України, відновленню підлягають втрачені матеріали кримінального провадження, яке не завершилося направленням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності до суду.

Основною причиною неналежної організації роботи вказаного слідчого підрозділу є те, що посада заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області залишається вакантною. Кандидати на зайняття вказаної посади за особистою згодою відсутні. На підставі викладеного, з метою забезпечення належної організації роботи слідчого відділення з розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, які вчиняються на території обслуговування, відновлення матеріалів втрачених кримінальних проваджень, враховуючи наявний досвід роботи на керівних посадах в органах досудового розслідування. Професійні та особисті навички, прошу вирішити питання про переміщення заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого Відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого Відділення поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області для більш ефективної служби та виходячи з інтересів служби відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію».

На рапорті від 08.10.2022 начальником ГУНП в Запорізькій області Киськом А.І. накладено візу «УКЗ (прим - Управління кадрового забезпечення) підготувати матеріали у встановленому порядку. 08.10.2022».

Наказом відповідача від 12.10.2022 №1124о/с позивача призначено заступником начальника відділення поліції начальником слідчого відділення відділення поліції №1 Василівського районного управління поліції, увільнивши позивача з посади заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, на підставі абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію». Підставою для видання цього наказу став рапорт заступника начальника ГУ начальника СУ ГУНП полковника поліції Усманова Р.А. від 08.10.2022.

Позивача ознайомлено із зазначеним наказом 20.10.2022.

Вважаючи наказ відповідача від 12.10.2022 №1124о/с протиправним позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правове регулювання проходження служби в поліції здійснюється Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580) (далі застосовується редакція Закону №580 чинна на час видання оскаржуваного наказу).

В обґрунтування оскаржуваного наказу відповідач послався на норму абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону №580.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580).

Згідно до частиною третьою статті 59 Закону №580 рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону №580 відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно з приписами частини першої статті 65 Закону №580 переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;

за ініціативою поліцейського;

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;

у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей на підставі висновку атестації;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський:

у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей;

за ініціативою поліцейського;

як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Отже, абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 65 Закону №580 передбачена можливість переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 65 Закону №580 переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

В даному випадку інтереси служби обумовлені обставинами, викладеними у рапорті заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління ГУНП в Запорізькій області полковника поліції Руслана Усманова, в свою чергу позивач не наводить будь-яких доказів на спростування зазначених обставин, а в матеріалах справи такі докази відсутні.

Позивач зазначає, що його переведено на нижчу посаду, разом з тим, ч. 2 ст. 65 Закону №580 визначено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 «Про затвердження Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань» із змінами внесеними наказом Національної поліції України від 08.12.2020 № 956 «Про затвердження змін до переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань» затверджено перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань.

В розділі ІV. Управління, відділи, відділення поліції визначено, що для посади Начальник відділення поліції, заступник начальника відділу поліції, заступник начальника відділення поліції (за наявності в його складі слідчого підрозділу), начальник відділу передбачене граничне спеціальне звання майор поліції.

Відтак, з урахуванням спеціального звання позивача станом на час прийняття оскаржуваного наказу майор поліції, твердження про переведення його на нижчу посаду не відповідає приписам ч. 2 ст. 65 Закону №580.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на приписи ч. 1 ст. 32 КЗпП України, відповідно до якої:

Переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

Судом встановлено, що у зв`язку із неможливістю виконання завдань і повноважень поліції деякими територіальними підрозділами поліції ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування та дислокації яких захоплена окупаційними військами російської федерації, а також наявною інформацією про загрозу вчинення стосовно поліцейських, працівників поліції та членів їх сімей насильницьких дій, що загрожують їх життю і здоров`ю, свободі пересування з метою схилення до співпраці з військами російської федерації і російською окупаційною владою, ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 04.04.2022 №282 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами російської федерації до м. Запоріжжя». Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282, у зв`язку із захопленням окупаційними військами російської федерації деяких населених пунктів Запорізької області, визначено тимчасовим місцем розташування (дислокації) Василівського районного управління поліції (в тому числі відділення поліції № 1 Василівського районного управління поліції (м. Кам`янка-Дніпровська, відділення поліції № 2 Василівського районного управління поліції (м. Дніпрорудне, відділення поліції № 3 Василівського районного управління поліції (смт Михайлівка) - м. Запоріжжя:

Таким чином, місце розташування територіального підрозділу ГУ НП в Запорізькій області, до якого переміщено позивача, співпадає із місцем розташування територіального підрозділу ГУ НП в Запорізькій області, в якому позивач працював до видання оскаржуваного наказу.

При цьому суд зазначає, що у зв`язку з виданням оскаржуваного наказу не відбулось ані переміщення позивача до іншого підприємства, установи, організації, ані зміни спеціалізації позивача, а тим більше переведення на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.10.2019 у справі №420/5192/18, від 11.08.2020 у справі №620/2624/19 та від 30.09.2020 у справі №640/20160/18 є безпідставним, оскільки правовідносини, які розглядались у зазначених справах, не є подібними до спірних правовідносин (в даному випадку не відбулось переміщення позивача на роботу в іншу місцевість).

Щодо посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин вимог Закону України «Про державну службу» в контексті визначення рівнозначності посад державної служби, суд зазначає, що чинною редакцією ч. 2 ст. 65 Закону №580 врегульовано питання рівня посад поліцейського, а тому в даному випадку відсутні підстави для застосування норм Закону України «Про державну службу».

Посилання позивача на інші судові справи в яких він є стороною не відноситься до предмету розгляду цієї справи. Крім того, судові рішення у справах №280/3773/22 та №280/5240/22 оскаржені в апеляційному порядку і станом на дату ухвалення цього рішення відсутні судові рішення суду апеляційної інстанції у цих справах.

Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про скасування наказу та поновлення на посаді - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28.12.2022.

Суддя Р.В. Кисіль