Справа № 320/6820/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Київ № 320/6820/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної військової адміністрації про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної військової адміністрації (далі відповідач), в якому позивачка просила суд:

- визнати протиправним рішення (протокол) засідання Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 44-22 від 23.06.2022;

- зобов`язати Київську обласну військову адміністрацію встановити позивачці статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка з 26.04.1986 по 15.05.1986 та з 15.05.1986 по 29.05.1986 виконувала роботи з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та мала статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Звернувшись до відповідача із заявою про встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, отримала відмову, оформлену протоколом № 44-22 від 23.06.2022. Також зазначеним рішенням вилучено та визнано необґрунтованим посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Вважаючи, що відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, безпідставно відмовлено у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та протиправно вилучено посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачка звернулася за захистом до суду.

Суд ухвалою від 08.08.2022 відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребував від відповідача матеріали справи позивачки.

Відповідач проти позову заперечував, надіслав до суду матеріали справи ОСОБА_1 та відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Київська обласна державна адміністрація просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що комісією Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, прийняте рішення про непідтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б у безумовному порядку підтверджували виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримання додаткової заробітної плати за роботу в зоні відчуження, відсутністю деталізації днів виходу на роботу у квітні-травні 1986 року, що унеможливлює встановлення безпосереднього виконання робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків з 26.04.1986 по 15.05.1986 та з 15.05.1986 по 29.05.1986, а також відповідно до акта висновків зустрічної перевірки Васильківської об`єднаної державної фінансової інспекції, якою виявлено відсутність нарахування та отримання додаткової заробітної плати за період роботи в зоні відчуження.

Від позивачки надійшла відповідь на відзив, за результатами вивчення змісту якої судом установлено, що позивачка позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила також відмовити у задоволенні вимог відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначено, що надані нею документи підтверджують факт виконання робіт у зоні відчуження у 1986 році. На спростування тверджень відповідача про необхідність зазначення виду заробітної плати (підвищена/не підвищена), зазначила, що в книзі обліку заробітної плати та інших документах наданих відповідачем, не передбачено такого обов`язку.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та наділена адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 .

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 14.01.1993, позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ № 1082533 від 21.12.2021, позивачці з 10.12.2021 довічно встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, підстава: висновок Центральної міжрегіональної міжвідомчої експертної комісії від 29.11.2021 № 8920.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 17.07.1975, позивачка з 08.04.1986 по 30.08.1986 працювала у Хмелерадгоспі «Хабне» на посаді бухгалтера центральної бухгалтерії.

Архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів» Студениківської сільської ради, Таращанської сільської ради, Дівичківської сільської ради та Циблівської сільської ради від 05.04.2022 № 04-04/175 підтверджено, що у книзі обліку праці і нарахування заробітної плати працівникам Хмелерадгоспу «Хабне», є відомості про те, що ОСОБА_1 за квітень 1986 року виробила 6 людино-днів та за травень 1986 року виробила 11 людино-днів.

Із матеріалів справи слідує, що позивачка звернулася до Київської обласної державної адміністрації із заявою від 24.12.2021, в якій просила встановити статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати відповідне посвідчення.

Регіональною комісії прийнято протокол № 44-22 від 23.06.2022, яким відмовлено у встановленні позивачці статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вилучено посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Спірне рішення мотивоване тим, що матеріали справи не містять первинних документів, які б у безумовному порядку підтверджували виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримання додаткової заробітної плати за роботу в зоні відчуження, відсутність деталізації днів виходу на роботу.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачка звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

У силу вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).

Згідно зі статтею 65 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних правовідносин), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту першого).

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (пункт третій).

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Порядок № 551).

Згідно з абзацом першим пункту 11 Порядку № 551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі регіональні комісії).

Згідно з абзацом вісімнадцятим пункту 11 Порядку № 551, у разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 23.08.2018 № 469 затверджено положення про комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, зареєстровано в Головному територіальному управлінні юстиції у Київській області 07.09.2018 за № 109/1136, яким встановлено, зокрема, що комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Регіональна комісія) це постійно діючий колегіальний орган, що утворюється розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації (пункт 1.2).

Згідно з пунктом 3.2 Положення про комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, до основних завдань та повноважень комісії входить, зокрема, перевірка правильності визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідних категорій, та іншим категоріям громадян, на підставі первинних документів, які надходять за поданням районних державних адміністрацій Київської області, державних установ, департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та опрацювання особових справ громадян.

Пунктом 3.3 вказаного Положення визначено, зокрема, що регіональна комісія відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про визначення/відмову у визначенні статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; про підтвердження/відмову у підтвердженні статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; про встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

Судом встановлено, що комісією Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, прийнято рішення, оформлене протоколом від 05.04.2022 № 04-04/175, яким не підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , визнано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 виданим безпідставно та відмовлено у видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Як вбачається зі змісту витягу з протоколу засідання комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 05.04.2022 № 04-04/175, підставою для визнання безпідставно виданим позивачці посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 слугували розбіжності в документах (довідка про заробітну плату не відповідає первинним документам).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на час видачі позивачці посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 10 Закону № 796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна із цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 частини першої статті 11 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на час звернення позивачки із заявою про видачу посвідчення потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС), встановлювалось, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 12 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на час звернення позивачки із заявою про видачу посвідчення потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС), причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.

Згідно зі статтею 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10 і 11), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження; - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2; 3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: - у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; - у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів; - у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів; - на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки - не менше 14 календарних днів у 1986 році, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: - постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій; - постійно проживають або постійно працюють у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (частина перша).

Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина четверта).

Громадяни, які захворіли на променеву хворобу або захворювання яких пов`язане з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами, належать до категорій, зазначених у частині третій цієї статті (частина п`ята).

Положеннями статті 15 Закону № 796-XII (у редакції, чинній на час видачі позивачці посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (частина перша).

Підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях (частина третя).

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях (частина четверта).

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій (частина четверта).

Із наведених положень Закону № 796-XII вбачається, що вказаним законом до числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС віднесено окремі самостійні категорії громадян, зокрема: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження; - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Судом встановлено, що 15.10.2002 Київською обласною державною адміністрацією видано позивачці посвідчення громадянки, евакуйованої із зони відчуження у 1986 році серії НОМЕР_4 .

Також, окрім учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, положеннями Закону № 796-XII визначено окрему категорію громадян, а саме потерпілих від Чорнобильської катастрофи, до яких належать особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями.

Зі змісту оскаржуваного рішення та відзиву відповідача на позовну заяву вбачається, що підставою для визнання безпідставно виданими позивачці посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та відмови у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 фактично слугувало те, що відсутні документи для встановлення безпосереднього виконання робіт із ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Втім, суд не може погодитись із такими висновками комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, виходячи з такого.

Довідкою Радгоспу «Хабне» Поліського райноу Київської області № 119 від 02.12.1992 підтверджено, що у період з 15.05.1986 по 29.05.1986 ОСОБА_1 перебувала в с. Варовичі, де здійснювала евакуацію архівів та іншої звітної документації радгоспу та отримувала додаткову заробітну плату у підвищеному розмірі.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.

Згідно цього додатку в Поліському районі до зони відчуження віднесено: с. Бобер, с. Володимирівка, с. Бовище, с. Кливини, с. Варовичі, с. Ковшилівка, с. Весняне, с. Лісництво Яковецьке, с. Вільшанка, с. Луб`янка, с. Стара Рудня.; зони безумовного (обов`язкового) відселення згідно постанови Ради Міністрів УРСР віднесено: с. Буда-Варовичі, с. Новий Мир, смт Вільча, смт Поліське, с. Грезля, с. Пухове, с. Денисовичі, с. Рудня-Грезлянська, с. Діброва, с-ще Становище, с. Жовтневе, с. Стеблі, с. Королівка, с. Тараси, с. Котовське, с. Фабриківка, с. Мартиновичі, с. Шевченкове, с. Нова Марківка, с. Ясен.

Отже, із наведеного слідує, що позивачка у період з 15.05.1986 по 29.05.1986 виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Варовичі Поліського району, яке відноситься до зони відчуження.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачка у період з 15.05.1986 по 29.05.1986 виконувала роботи по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в с. Варовичі Поліського району, яке відноситься до зони відчуження, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, ОСОБА_1 належить до числа громадян, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних із усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1988-1990 роках, відповідно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Водночас, відповідачем вказану обставину під час прийняття оскаржуваного рішення враховано не було, що призвело до необґрунтованого висновку відповідача про роботу ОСОБА_1 за межами зони відчуження.

За висновком суду, наявні у матеріалах справи та у комісії докази не містять очевидних розбіжностей, які б свідчили про обґрунтовані сумніви щодо факту участі позивачки у виконанні нею робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26.04.1986 по 15.05.1986 та з 15.05.1986 по 29.05.1986 безпосередньо у зоні відчуження, оскільки досліджені судом докази спростовують висновки відповідача та уточнюють характер і місце виконання позивачкою робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також, судом встановлено, що інвалідність позивачки пов`язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується експертним висновком № 8920 від 29.11.2021, довідкою МСЕК серії АВ № 1082533.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд доходить висновку про необґрунтованість рішення (протоколу) комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, № 44/22 від 23.06.2022 про визнання посвідчення ОСОБА_1 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, виданим безпідставно, та відмови видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 відповідно, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувані дії відповідача за таких обставин не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, суд уважає за необхідне зобов`язати відповідача встановити ОСОБА_1 статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності його дій та рішення.

Натомість, позивачкою було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені нею доводи не були спростовані відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд виходив із того, що оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення (протокол) засідання Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 44-22 від 23.06.2022.

Зобов`язати Київську обласну військову адміністрацію (; місцезнаходження: 01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1) встановити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.