Справа № 643/3056/21
Суддя: Сметаніна А. В.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.12.2022Справа № 643/3056/21
Провадження № 2-а/554/213/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» грудня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

за участю секретаря Нечай А.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Друна Дмитра Михайловича, УПП в Харківські області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №669957 від 12.02.2021 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.8 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що 12.02.2021 року ОСОБА_1 о 18.30 годин, рухаючись на автомобілі Opel Vectra, р/н НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Тюрінській, поблизу буд. 15, потрапив в ДТП. На місце події прибув патруль поліції, інспектор, не зважаючи на необхідність оформлення ДТП, перевіривши реєстраційні документи, встановивши особу водія, почав вказувати на дату ввезення транспортного засобу на митну територію України, при цьому працівник поліції прийшов до висновку про наявність порушень ст. ст. 95, 321 Митного кодексу України, а тому вважав за достатнє винести постанову про скоєння адміністративного правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. 3 прийнятим рішенням на час винесення постанови водій був незгоден, порушуючи права на захист, інспектор патрульної поліції не надав права на повне ознайомлення з письмовими доказами, відео та фото матеріалами адміністративного провадження. Позивач зазначає, що поліцейський не мав повноважень складати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 ст.121 КУпАП, оскільки не передбачена компетенція органів національної поліції виносити постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП. Відповідачем було порушено процедуру розгляду справи. Відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки

позивачем правопорушення оспорювалося. Позивач вважає, що зупинка транспортного засобу була незаконною, оскільки її було здійснено всупереч вимог закону. Відповідач грубо порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, що встановлена статтями 278-280 КУпАП. Так, винесення постанови відбулося фактично без розгляду справи. Відповідач поводив себе упереджено, заздалегідь вирішив, що позивача буде визнано винним у вчиненні правопорушення, позбавивши його права на безсторонній та справедливий розгляд справи. Більшу частину часу матеріали складалися без участі позивача. При розгляді справи відповідачем не досліджувалися докази.

Відповідач, не з?ясувавши, хто саме ввіз транспортний засіб на територію України, вирішив, що позивач автомобіль не ввозив. Відповідачем не з?ясовано, чи відбулася передача транспортного засобу. Таким чином, відповідач притягнув позивача до відповідальності без всебічного, повного та об?єктивного з?ясування всіх обставин справи. У постанові

не зазначено нормативний акт, який порушив позивач. Формально зазначаючи у

постанові загальні норми ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух». Крім того, працівниками поліції частково велося відеофіксування нагрудною камерою. В постанові зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, водночас відомості про технічну допустимість його не зазначено. 3 огляду на перелічене, зафіксовані матеріали не були надані для ознайомлення, що є однією із підстав, для скасування постанови. Крім того, розгляд адміністративної справи, тривав лише 30 хвилин. Такого часу занадто мало, для встановлення об?єктивної істина та винесення справедливого рішення. Позивач вважає вказану постанову такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку із чим звертається до суду за захистом своїх прав.

02 березня 2021 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова відкрито провадження по справі. Ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

07 липня 2021 року представником УПП в Харківській області ДПП подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву.

16 липня 2021 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова, клопотання представника УПП в Харківській області ДПП повернено заявнику без розгляду.

09 липня 2021 року представником УПП в Харківській області ДПП подано відзив на позовну заяву, в прийнятті якого, ухвалою від 16.07.2021 року було відмовлено.

21 липня 2021 року від представника УПП в Харківській області ДПП подано клопотання про заміну відповідача та залучення УПП в Харківській області ДПП до участі у справі як співвідповідача.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2021 року залучено до участі у справі співвідповідача УПП в Харківській області ДПП.

02 серпня 2021 року від представника УПП в Харківській області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву представник вказує, що 12.02.2021 року о 18.30 годин в місті Харкові по вулиці Озерянській, 65, водій - ОСОБА_1 , керував транспортним засобом OPEL VEKTRA, номерний знак НОМЕР_2 , всупереч обмежень, встановлених Митним кодексом України, а саме: порушено строк перебування транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року; передано керування особі, яка не ввозила Т3 на митну територію України. Згідно відомостей, внесених до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» транспортний засіб OPEL VEKTRA, номерний знак НОМЕР_2 , було ввезено на територію України іншою особою.

Вказане свідчить про порушення ОСОБА_1 ст. 380 Митного кодексу України, ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 121 КУПАП. Вищезазначене порушення було виявлено інспектором, яким попередньо було здійснено перевірку транспортного засобу за допомогою бази даних інформаційно - пошукової системи Національної поліції «Армор». Внаслідок цього було винесено постанову серії ДП18 № 669957 від 12.02.2021, якою ОСОБА_1 , притягнуто до відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень. Працівниками поліції правомірно було зупинено автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , оскільки на це були передбачені законом підстави, інспектором при винесенні постанови дотримано вимоги ст. 283 КУпАП, у фабулі викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а також зафіксовано прийняте рішення у справі. Також під час розгляду справи велася відеофіксація порушення, однак у зв`язку зі спливом строку зберігання відеозапис було знищено відповідно до інструкції. Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з правами, про що свідчить його підпис в оскаржуваній постанові. Позивачем не надано жодних доказів, що спростовують факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а його доводи, викладені у позовній заяві, свідчать про його намагання уникнути відповідальності за скоєне ним правопорушення, у зв`язку із чим представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», Московським районним судом м. Харкова справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Друна Д.М., УПП в Харківські області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, була направлена для подальшого розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.

22 листопада 2022 року справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави в провадження судді Сметаніної А.В.

23 листопада 2022 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 12.02.2021 року інспектором 3 батальйону, старшим лейтенантом патрульної поліції в Харківській області Друном Д.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 669957 та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.8 ст. 121 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Відповідно до вказаної постанови 12.02.2021 року о 18.30 годин в м. Харків, по вул. Озерянській, 65, водій керував транспортним засобом Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України, та порушено вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16, 31 ЗУ «Про дорожній рух».

Вирішуючи питання про законність прийнятої інспектором 3 батальйону, старшим лейтенантом патрульної поліції в Харківській області Друном Д.М. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд виходить з наступного:

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб?єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно з ч.8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

За приписами ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Статтею 481 МК України встановлено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрату транспортних засобів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Аналізуючи вищенаведені норми у їх сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України та цілей відповідного Закону №3353, суд приходить до висновку, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, а отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст. 10 КУпАП).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких здійснюється безпосередньо органами Національної поліції, зокрема, це справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, частина перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, і накладення адміністративного стягнення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульнаполіція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема частиною 8 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов?язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

В матеріалах справи відсутні дані щодо оспорення позивачем допущеного порушення на час складення відповідної постанови, що свідчить про відсутність підстав для застосування ч.5 ст.258 КУпАП та складення протоколу.

Відповідно до КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

У статті 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статей 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Разом з тим, суд зазначає, що, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, в силу приписів статті 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову покладається на суб`єкта владних повноважень. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Позивач зазначає, що з рішенням інспектора про накладення на нього адміністративного стягнення був не згоден, поліцейський не надав йому права на повне ознайомлення з письмовими, відео та фото матеріалами адміністративного провадження. Крім того, поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Для встановлення істини у справі слід дослідити докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також дотримання суб`єктом владних повноважень вимог Кодексу адміністративного судочинства України та КУпАП.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При цьому, як було зазначено вище, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП, зокрема, у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підтвердження правомірності ухваленої постанови відповідачем УПП в Харківській області ДПП до відзиву на позов було додано лист Харківської митниці ДМС України, згідно якого, за даними автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», транспортний засіб Opel Vectra, VIN: НОМЕР_3 , з реєстраційним номером НОМЕР_4 , був ввезений на митну територію України, 26.06.2017 року, громадянкою ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_5 ), адреса Молдова, ОСОБА_3 .Єлізавєтовка в зоні діяльності Вінницької митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до 1 року з метою особистого використання. Згідно з ч.5 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Таким чином, право використання вказаного транспортного засобу на митній території України має виключно громадянин LISNIC NATALIA

Жодних даних про те, що позивач на час зупинки транспортного засобу якимось чином заперечував факт керування та експлуатації автомобілем, матеріали справи не містять.

Відповідно до наданої копії постанови серії ДП18 №669957 від 12.02.2021 року, останньому було роз?яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження постанови за ст. 289 КУпАП, про що мається його особистий підпис.

Той факт, що позивача не ознайомили з письмовими, відео та фото матеріалами справи не є порушенням його прав, визначених в ст. 268 КУпАП. Копію постанови позивач отримав, про що свідчить його підпис, зауважень не заявляв.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення велася відеофіксація, однак у зв`язку зі спливом строку зберігання відеозапис було знищено відповідно до інструкції, що підтверджується копією акту №3-21 знищення медіа файлів.

Зупинку транспортного засобу Opel Vectrа працівник поліції здійснив у відповідності до вимог п.10 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а отже автомобіль було зупинено правомірно.

З огляду на викладене, враховуючи надані представником відповідача докази, суд приходить до висновку, що працівники поліції під час зупинки транспортного засобу Opel Vectra, яким керував ОСОБА_1 , діяли відповідно до своїх повноважень та у спосіб визначений законом, відповідачем, на якого покладено обов?язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надано належні, достатні та допустимі, у розумінні статей 73, 74, 76 КАС України, докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 ПДР України, а також вимог ст. 380 МК України, ст. ст. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух», а отже, і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП, а отже притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним, а оскаржувана постанова законною.

Констатуючи необґрунтованість доводів позивача, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя. Зокрема, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження своєї позиції, яка суперечить встановленим судом фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 19, 20, 72-77, 79, 90, 94, 192, 193, 210, 211, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 10, 22, 33, 247, 251, 252, 283, 284, 293 КУпАП,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Друна Дмитра Михайловича, УПП в Харківські області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Октябрського районного суду м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Відповідач:Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції, адреса: 61033 м. Харків вул. Шевченка, 315-А, .

Відповідач: інспектор УПП в Харківській області старший лейтенант поліції Друн Дмитро Михайлович, адреса: 61033 м. Харків вул. Шевченка, 315-А.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2022 року.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: А.В. Сметаніна