Справа № 300/8441/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2022 р. справа № 300/8441/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Ілюк А.Р.,
представника позивача Дрогомирецького І.М.,
представників відповідача Кічури Г.В., Харченка Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України
про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення № UA206000/2021/000095/2 від 12.11.2021 про коригування митної вартості товарів; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
19.01.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Івано-Франківської митниці Держмитслужби від 18.01.2022 № 2 на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначила, що під час митного оформлення позивачем товару в підтверджуючих документах виявлено розбіжності, а саме: зазначені різні умови поставки в комерційному рахунку, проформі рахунку, комерційній угоді, специфікації до угоди, митній декларації країни відправлення. Так, в графі 20 митної декларації № 206050/2021/010680 визначено умови поставки FCA. Згідно з п.п. 3.3 умов договору від 28.04.2021 № 28042021 поставка товарів здійснюється на умовах FCA (доставка вантажу, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до місця (Нінгбо, Китай) («Порт призначення») відповідно до правил Інкотермс 2010». Натомість у інвойсі та в рахунку фактурі зазначено FOB СІНГАН. На думку представника відповідача, вказані розбіжності впливають на митну вартість товару, а тому йому було запропоновано надати додаткові документи. З огляду на те, що декларантом не подано на вимогу митного органу додаткових документів, а саме: висновку про вартісні характеристики, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, відповідач дійшов висновку, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. За вказаних обставин, Івано-Франківська митниця Держмитслужби визначила митну вартість товару: «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту…» за резервним методом з використанням відомостей митної декларації від 20.10.2021 № UA500150/2021/205606. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на переклад в сумі 2230,00 грн., то представник відповідача вважає, що долучений до позовної заяви акт виконаних робіт не підтверджує таких витрат, оскільки не містить інформації про об`єм виконаної роботи, кількості перекладених аркушів, яке відношення такий документ має до позовної заяви, відсутній договорів про надання послуг перекладача та платіжний документ, який би підтвердив оплату саме за вказані послуги. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення та картка такими, що прийнятті відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин (а.с. 68-115).
24.01.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав відповідь на відзив від 21.01.2022, згідно якого заперечив проти доводів представника Івано-Франківської митниці Держмитслужби. Представник позивача вказав, що митним органом не наведено обґрунтованих сумнівів щодо достовірності заявленої вартості товарів, тоді як саме лише спрацювання системи АСАУР не може стати достатньою підставою для здійснення додаткового контролю, шляхом витребування документів, без належного аналізу первинно поданих декларантом документів. Також представник позивача вказав на помилковість доводів представника відповідача про те, що на митна вартість впливають розбіжності умов поставки ІНКОТЕРМС у договорі, рахунку та інвойсі. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів впливу вищевказаних розбіжностей на митну вартість, а також не надано жодних пояснень, як саме ці розбіжності вплинули чи вплинули чи могли вплинути на митну вартість товару. Під час подачі митної декларації позивач чітко визначив умови поставки товару, які визначені в контракті, а саме FCA. Усі додані до митної декларації документи та фактичні обставини поставки підтверджують, що поставка товару відбулася на вказаних умовах. Всі документи, додані до митної декларації при митному оформленні товарів, в тому числі контракт та інвойс та інші документи дублюють одні й ті ж дані про товар та його вартість. Так, у своїх повідомленнях відповідач не вказував, що має сумніви щодо умов поставки на умовах FCA та в зв`язку з цим додатково понесених позивачем витрат, а, натомість, просив декларанта надати висновок про вартісні характеристики, підготовлений спеціалізованою експертною установою, щодо вартості самого товару, а не супутніх послуг за умовами поставки (а.с. 116-120).
20.09.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло заперечення Івано-Франківської митниці від 20.09.2022 № 7.21-10/6/116 щодо клопотання представника позивача від 13.09.2022 про відшкодування судових витрат у справі. Так, представник відповідача зазначила, що долучений представником позивача до клопотання від 13.09.2022 договір від 29.11.2021 про надання правової допомоги не містить конкретної суми вартості такої допомоги. Також в акті прийому-передачі послуг від 12.09.2022 відсутні відомості про кількість затраченого часу та чіткого зазначення вартості за кожну перелічену послугу. Представник відповідача вказала на те, що підготовка відповідних процесуальних документів не вимагала від представника позивача значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки представник позивача був обізнаний у такій категорії справ та має в суді відкриті ідентичні провадження. Ця категорія справ не є складною, а підготовка позовної заяви не потребує значного проміжку часу. На думку представника позивача, особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, Івано-Франківська митниця вважає, що вартість витрат понесених на правову допомогу не є доведеною та співмірною із складністю цієї справи (а.с. 135-142).
Ухвалою від 24.11.2022 суд призначив судовий розгляд цієї справи в судовому засіданні на 01.12.2022 о 13:30 год. та витребував в Івано-Франківської митниці належним чином засвідчені копії: митної декларації № UA500150/2021/205606; скріншотів повідомлень, надісланих митному брокеру позивача (Гречанюк Світлані) під час процедури митного оформлення товару щодо митної декларації № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021.
25.11.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача від 25.11.2022 № 7.21-1/10/6/2865 про відкладення розгляду справи (а.с. 139).
01.12.2022 в судове засідання сторони не з`явилися, хоча про дату, час та місце повідомлені належним чином.
Суд призначив судове засідання на 07.12.2022.
07.12.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення представника позивача від 30.11.2022. В додаткових письмових поясненнях представник позивача вказав на безпідставність доводів відповідача про те, що в митній декларації № 206050/2021/010680 від 09.11.2021 декларант вказав ціну товару, нижчу від ринкових цін. Так, позивач та інші суб`єкти господарської діяльності тривалий час здійснюють аналогічні поставки за аналогічними цінами та розмитнюють аналогічні товари саме на Івано-Франківській митниці. На підтвердження таких доводів представник позивача долучив копії митних декларацій № UA209000/2020/911538, № UA209000/2020/959128, № UA209000/2020/934578, № UA209000/2020/901143 (а.с. 148-157).
07.12.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник відповідача надала копію митної декларації № UA206050/2021/010680 та скріншот повідомлень, надісланих митному брокеру позивача (Гречанюк Світлані) під час процедури митного оформлення товару щодо митної декларації № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021 (а.с. 158-160).
07.12.2022 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 22.12.2022 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.
21.12.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення представника позивача від 19.12.2022. Представник позивача вказав на безпідставність доводів відповідача щодо спрацювання автоматичної системи аналізу і управління ризиками як підстави прийняття рішення про коригування митної вартості товару. Так, законом не передбачено співставлення заявленої декларантом вартості товару із тією, ще генерується АСАУР ДФС, як методу перевірки правильності визначення заявленої вартості. Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Вказав , що позивач в митній декларації чітко вказала умови поставки та відповідно митну вартість товару та супровідних послуг згідно умов договору, про що було долучено до декларації відповідні документи. Однак відповідач запросив додаткові документи щодо вартості товару. Проте у своїх повідомленнях відповідач не вказував, що має сумніви щодо умов поставки та понесення позивачем додаткових витрат, а натомість просив надати йому висновок про вартісні характеристики задекларованого товару. Представник позивача звернув увагу суду на те, що документи, в яких було помилково зазначено умови поставки - FOB, були підготовлені продавцем. Листом від 13.12.2022, продавець товару визнав, що вказані розбіжності щодо умов поставки виникли внаслідок його помилки, та підтвердив, що поставка товару здійснена на умовах укладеного між сторонами контракту FCA.
22.12.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник відповідача надала суду копії митної декларації № UA500150/2021/205606 та скріншот повідомлень, надісланих митному брокеру позивача (Гречанюк Світлані) під час процедури митного оформлення товару щодо митної декларації № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021.
В судовому засіданні 22.12.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.
Представники відповідача проти позову заперечили.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
28.04.2021 ФОП ОСОБА_1 як покупець та «ШАНКСІ РЕДЖЕНТВОРКС ІНК» (Китайська Народна Республіка) як продавець уклали зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 28042021, згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язувався продати покупцю спортивне обладнання відповідно до специфікації до цього договору (а.с. 15-20).
Відповідно до пункту 3.3 договору поставка товарів здійснюється на умовах FCA (доставка вантажу, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до місця (Нінгбо, Китай) («Порт призначення») відповідно до правил Інкотермс 2010.
Ціни за товар визначені у Специфікації до цього договору, яка є невід`ємною частиною цього договору (пункт 4.1 договору).
Згідно з пунктом 5.2 договору оплата здійснюється у доларах США за договором відповідно до специфікації до цього договору на банківський рахунок.
AFI-45-01 Гантельний Гриф, 45 см, діаметр 30 мм, в кількості 1500 одиниць, вартість за одиницю 4,5300 доларів США, на загальну вартість 6795,00 доларів США;
AFI-РМТ02 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорний глянець, в кількості 5600 одиниць, вартість за одиницю 0,1500 доларів США, на загальну вартість 840,00 доларів США;
AFI-РМТ03 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: червоний глянець, в кількості 2800 одиниць, вартість за одиницю 0,1500 доларів США, на загальну вартість 420,00 доларів США;
AFI-РМТ04 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: оранжевий глянець, в кількості 2800 одиниць, вартість за одиницю 0,1500 доларів США, на загальну вартість 420,00 доларів США;
AFI-РМТ05 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/червоний глянець, в кількості 3600 одиниць, вартість за одиницю 0,2200 доларів США, на загальну вартість 792,00 доларів США;
AFI-РМТ06 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/жовтий глянець, в кількості 3600 одиниць, вартість за одиницю 0,2200 доларів США, на загальну вартість 792,00 доларів США;
AFI-РМТ07 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/синій глянець, в кількості 3600 одиниць, вартість за одиницю 0,2200 доларів США, на загальну вартість 792,00 доларів США (а.с. 21-26).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Адель Сервіс» на виконання умов договору на проведення митно-брокерської діяльності в інтересах позивача подано до Івано-Франківської митниці електронну митну декларацію № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021, якою задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту. Спортивний снаряд для підняття ваги у важкій атлетиці та пауерліфтингу. Гриф штанги металевий стрижень різного діаметру. На його кінці надягають диски, а основа служить для утримання штанги в руках. Навантаження закріплюється за допомогою втулок і замків. AFI-180-01 Прямий Гриф, 180 см, діаметр 30 мм, в кількості 1000 штук; AFI-120-01 W-образний Гриф, 120 см, діаметр 30 мм, в кількості 1000 штук, забезпечує більш природне положення зап`ястя при підйомі штанги на біцепс; AFI-45-01 Гантельний Гриф, 45 см, діаметр 30 мм, в кількості 1500 штук; AFI-РМТ02 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорний глянець, в кількості 5600 штук; AFI-РМТ03 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: червоний глянець, в кількості 2800 штук; AFI-РМТ04 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: оранжевий глянець, в кількості 2800 штук; AFI-РМТ05 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/червоний глянець, в кількості 3600 штук; AFI-РМТ06 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/жовтий глянець, в кількості 3600 штук; AFI-РМТ07 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/синій глянець, в кількості 3600 штук. Фірма виробник - та «ШАНКСІ РЕДЖЕНТВОРКС ІНК.» (Китайська Народна Республіка) (а.с.44-46).
Як зазначено представником відповідача, аналізуючи подані документи під час здійснення митного оформлення товару, представник митного органу дійшов висновку, що подані декларантом документи містять розбіжності у відомостях, що підтверджують митну вартість товару, а саме: зазначено різні умови поставки в комерційному рахунку, проформі рахунку, комерційній угоді та специфікації до неї, митній декларації країни відправлення. Зокрема, в графі 20 митної декларації № 206050/2021/010680 визначено умови поставки FCA. Згідно з п.п. 3.3 умов договору від 28.04.2021 № 28042021 поставка товарів здійснюється на умовах FCA, натомість у інвойсі та в рахунку фактурі зазначено FOB СІНГАН.
Івано-Франківською митницею Держмитслужби розпочату процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення від 09.11.2021 про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме зазначено: «якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару, а у разі відсутності таких документів, надати експертний висновок про вартість товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією» (а.с. 158).
На вказане електронне повідомлення декларант повідомив митний орган, що не може надати інші документи та просив винести рішення в термін до десяти днів.
Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021 та коригування митної вартості товару, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України (надалі МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини першої статті 248 коментованого Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).
Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з частиною першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною четвертою статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:
З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України випливає, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Судом встановлено, що подані декларантом позивача 09.11.2021 до митного оформлення документи - декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура щодо отримання товару та банківські платіжні документи щодо сплати коштів за нього, за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1-4 частини другої статті 53 МК України.
AFI-45-01 Гантельний Гриф, 45 см, діаметр 30 мм, в кількості 1500 одиниць, вартість за одиницю 4,5300 доларів США, на загальну вартість 6795,00 доларів США;
AFI-РМТ02 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорний глянець, в кількості 5600 одиниць, вартість за одиницю 0,1500 доларів США, на загальну вартість 840,00 доларів США;
AFI-РМТ03 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: червоний глянець, в кількості 2800 одиниць, вартість за одиницю 0,1500 доларів США, на загальну вартість 420,00 доларів США;
AFI-РМТ04 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: оранжевий глянець, в кількості 2800 одиниць, вартість за одиницю 0,1500 доларів США, на загальну вартість 420,00 доларів США;
AFI-РМТ05 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/червоний глянець, в кількості 3600 одиниць, вартість за одиницю 0,2200 доларів США, на загальну вартість 792,00 доларів США;
AFI-РМТ06 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/жовтий глянець, в кількості 3600 одиниць, вартість за одиницю 0,2200 доларів США, на загальну вартість 792,00 доларів США;
AFI-РМТ07 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/синій глянець, в кількості 3600 одиниць, вартість за одиницю 0,2200 доларів США, на загальну вартість 792,00 доларів США (а.с. 21-26).
Зазначені документи містять усі необхідні реквізити сторін: продавця «ШАНКСІ РЕДЖЕНТВОРКС ІНК.» (Китайська Народна Республіка) та покупця ФОП ОСОБА_1 , особисті підписи, а також відтиск печатки фірми продавця. Окрім цього, такі документи містять детальний опис товару, який дає можливість ідентифікувати його, а також кількість та ціну товару.
Вищевказані документи, на переконання суду, є належними документами, що підтверджують вартість придбаного товару та містить всі необхідні реквізити для його ідентифікації, тобто відповідає вимогам частини другої статті 53 МК України.
Також банківські платіжні документи, що стосуються товару № 6 від 30.04.2021, від 19.10.2021, від 20.10.2021 підтверджують факт виконання покупцем зобов`язання щодо оплати за товар, що відповідає правовій природі договору-купівлі продажу та реальному характеру його виконання (а.с. 33-38).
Окрім цього, ні на час проведення процедури розмитнення товару: «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту…», ні на час судового розгляду в цій справі, відповідачем не подано суду доказів недостовірності відомостей щодо ціни товару (вартісних характеристик), зазначених у поданих разом з митною декларацією № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021 документах, отриманих в установленому законом порядку.
В спірному випадку у суду відсутні підстави для висновку про не подання декларантом документа, визначеного пунктом 8 частини другої статті 53 МК України, зокрема, висновку про вартісні характеристики товарів, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, з підстав, викладених у відзиві на позов.
За змістом частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини другої коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Наведене передбачено частиною четвертою статті 57 МК України.
Згідно з частиною п`ятою вказаної статті, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 Кодексу.
При цьому, відповідно до частини шостої статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з частиною другою коментованої статті МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Частинами першою-третьою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як передбачено частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Разом з цим, відповідно до частини сьомої статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим митний орган вправі витребувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16.
Відповідач в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 та рішенні про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021 вказав на невідповідність в документах, що підтверджують митну вартість, а саме, що зазначені різні умови поставки в комерційному рахунку, проформі рахунку, специфікації до угоди, митній декларації країни відправлення та поданій митній декларації і комерційній угоді.
Так, у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що подані декларантом документи містять розбіжності у відомостях, що підтверджують митну вартість товару, а саме: зазначено різні умови поставки в комерційному рахунку, проформі рахунку, комерційній угоді та специфікації до неї, митній декларації країни відправлення. Зокрема, в графі 20 митної декларації № 206050/2021/010680 визначено умови поставки FCA. Згідно з п.п. 3.3 умов договору від 28.04.2021 № 28042021 поставка товарів здійснюється на умовах FCA, натомість у інвойсі та в рахунку фактурі від 28.04.2021 зазначено FOB СІНГАН. На думку представника відповідача, вказані розбіжності впливають на митну вартість товару.
Суд звертає увагу на те, що Інкотермс (англ. Incoterms, International commercial terms) це офіційні правила, розроблені Міжнародною торговою палатою для тлумачення термінів, що стосуються внутрішньої та міжнародної торгівлі. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.
Відповідно до Інкотермс-2010 термін «FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження)» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Тобто, при постачанні товару на умовах FOB за рахунок продавця мають бути вчинені наступні дії: контроль безпеки, перевірка якості, кількості, ваги, розміру, пакування, маркування товару, отримання ліцензії, дозволу, виконання експортних митних формальностей, навантаження та доставка товару в порт відвантаження і навантаження товару на судно в порту відвантаження, тоді як покупець несе витрати на доставку товару з порту відвантаження, виконання транзитних та імпортних митних формальностей.
Термін «FCA (…named place) англ. Free Carrier, або Франко перевізник (…назва місця)» згідно із Інкотермс-2010 означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження і розвантаження товару в даному місці. Якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Таким чином, під час постачання товару на умовах FCA контроль безпеки, перевірка якості, кількості, ваги, розміру, пакування, маркування товару, виконання експортних митних формальностей, а також навантаження товару на транспортний засіб, якщо відвантаження здійснюється в приміщенні продавця, доставка товарів до місця поставки (наприклад, морському перевізнику, указаному покупцем) здійснюються за рахунок продавця, а покупцем сплачується навантаження товару на транспортний засіб, якщо відвантаження здійснюється не в приміщенні продавця; виконання транзитних та імпортних митних формальностей; доставка товару.
Отже, як за умовами FOB, так і за умовами FCA, зобов`язання з пакування та навантаження товару на транспортний засіб покладаються на продавця, вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та вартість робіт, пов`язаних із пакуванням та навантаженням товару є складовими його вартості. При цьому, за умовами FOB навантаження та доставка товару в порт відвантаження і навантаження товару на судно в порту відвантаження здійснюється продавцем, а за умовами FCA витрати на навантаження товару на транспортний засіб, якщо відвантаження здійснюється не в приміщенні продавця, несе покупець.
В спірному випадку, відповідно до пункту 3.3 договору № 28042021 від 28.04.2021 поставка товарів здійснюється на умовах FCA (доставка вантажу, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до місця (Нінгбо, Китай) («Порт призначення») відповідно до правил Інкотермс 2010 (а.с. 79).
Так, разом з митною декларацією № 206050/2021/010680 від 09.11.2021 декларант надав митному органу рахунок-фактуру № LS-4397744 від 05.11.2021 про надання позивачу транспортно-експедиційних послуг ТОВ «Ламан Шипінг»: транспортно-експедиторське обслуговування на території України; автотранспортні послуги на території України; навантажувально-розвантажувальні роботи на території України; морське перевезення вантажу за межами державного кордону України; експедиторська винагорода (а.с. 99).
З огляду на зміст поданих разом з митною декларацією № 206050/2021/010680 від 09.11.2021 документів, поставка товару «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту…» здійснена на умовах FCA.
Суд звертає увагу на те, що в електронному повідомленні від 09.11.2021 про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України, Івано-Франківська митниця не вказала, яка саме невідповідність виявлена в документах, що підтверджують митну вартість товару, що позбавило можливість декларанта надати власні пояснення щодо спростування виявленої митним органом невідповідності умов поставки товару під час митних консультацій (а.с. 158).
Також незрозумілою є вимога митного органу надати декларантом експертний висновок про вартість товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, оскільки такий висновок не може усунути виявлену в документах невідповідність саме умов поставки товару.
Щодо підставності та обґрунтованості картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Держмитслужби № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 з визначенням митної вартості за резервним методом, то суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Частинами 4 і 5 Графи 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" Розділу ІІ "Опис граф Рішення" Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 за № 598 (далі Правила № 598), регламентовано, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Як свідчать зміст графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021, в ній є посилання про визначення митної вартості за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України) та зазначено номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів: № UA500150/2021/205606 від 20.10.2021. Однак відсутні пояснення щодо зроблених коригувань в порівнянні з товаром, який вказаний в митній декларації № UA500150/2021/205606 від 20.10.2021.
Ухвалою від 24.11.2022 суд витребував в Івано-Франківської митниці належним чином засвідчену копію митної декларації № UA500150/2021/205606 від 20.10.2021.
Так, згідно наданої відповідачем митної декларації № UA500150/2021/205606 від 20.10.2021, відправник та виробник товару: «Zhejiang Direct Selling Co Ltd», одержувач ТОВ «Постачбудторг», умови поставки: СРТ / UA Київ, така митна декларація стосується товару «Інвентар та приладдя для занять фізкультурою без змінних механізмів: Гантелі в упаковці: 1200 шт. 30 уп.; Гантелі в упаковці: 520 шт. 52 уп.; Гантелі в упаковці: 480 шт. 30 шт.; Гантелі в упаковці: 10 шт. 2 уп.; Гантелі в упаковці: 120 шт. 15 уп.; Гантелі в упаковці: 180 шт. 30 уп.; Гантелі в упаковці: 45 шт. 45 уп.; Гантелі в упаковці: 1440 шт. 72 уп.; Гриф в упаковці: 1000 шт. 50 уп…».
Таким чином, характеристики вищевказаного товару та його виробники, умови поставки є іншими, ніж товару, вказаного в спірній митній декларації № UA206050/2021/010680 від 09.11.2021: відправник та виробник - «ШАНКСІ РЕДЖЕНТВОРКС ІНК.» умови поставки: FCA / Нінгбо, Китай, товар: «Інвентар та обладнання для занять фізкультурою, гімнастикою, легкою атлетикою, іншими видами спорту. Спортийний снаряд для підняття ваги у важкій атлетиці та пауерліфтингу. Гриф штанги металевий стрижень різного діаметру. На його кінці надягають диски, а основа служить для утримання штанги в руках. Навантаження закріплюється за допомогою втулок і замків. AFI-180-01 Прямий Гриф, 180 см, діаметр 30 мм, в кількості 1000 штук; AFI-120-01 W-образний Гриф, 120 см, діаметр 30 мм, в кількості 1000 штук, забезпечує більш природне положення зап`ястя при підйомі штанги на біцепс; AFI-45-01 Гантельний Гриф, 45 см, діаметр 30 мм, в кількості 1500 штук; AFI-РМТ02 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорний глянець, в кількості 5600 штук; AFI-РМТ03 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: червоний глянець, в кількості 2800 штук; AFI-РМТ04 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: оранжевий глянець, в кількості 2800 штук; AFI-РМТ05 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/червоний глянець, в кількості 3600 штук; AFI-РМТ06 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/жовтий глянець, в кількості 3600 штук; AFI-РМТ07 Валік для тренажеру, 20*70*230 мм, колір: чорно/синій глянець, в кількості 3600 штук. (а.с.44-46).
В письмових поясненнях від 30.11.2022 представник позивача звернув увагу суду на безпідставність доводів відповідача про те, що в митній декларації № 206050/2021/010680 від 09.11.2021 декларант вказав ціну товару, нижчу від ринкових цін, та щодо відсутності в базі даних митного органу митних декларацій щодо розмитнення подібного товару, окрім митної декларації № UA500150/2021/205606 від 20.10.2021, використаної митним органом. Так, представник позивача зазначив, що позивач та інші суб`єкти господарської діяльності тривалий час здійснюють аналогічні поставки за аналогічними цінами та розмитнюють аналогічні товари саме на Івано-Франківській митниці. На підтвердження таких доводів представник позивача долучив копії митних декларацій № UA209000/2020/911538, № UA209000/2020/959128, № UA209000/2020/934578, № UA209000/2020/901143 (а.с. 148-157).
Суд зазначає, що згідно пункту 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Оспорене рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021 не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховний Суд в постанові від 02.07.2020 за результатом розгляду справи № 804/2061/17 зазначив:
…Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2017/000010/1 від 25.02.2017 року, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
При цьому Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган….
Зрештою, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Однак, контролюючим органом не доведено, що подані позивачем документи не підтверджують митну вартість товару, а також те, що позивач мав надати саме ті документи, які витребувано митним органом (загальна вимога надати банківські чи інші бухгалтерські документи, що підтверджують вартість самого товару, або за їх відсутності - висновок експертної організації), з огляду на зауваження щодо розбіжностей в митній декларації та долучених до неї документах щодо умов поставки (тобто фактично щодо можливого понесення позивачем додаткових витрат, які мали б бути включені до митної вартості товару тощо).
Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може бути самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю (іншим обраним законним методою) та, як наслідок, коригування митної вартості таких товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Суд вказує на право декларанта (його уповноваженої особи) визначити митну вартість за основним методом. При визначенні вартості товару особа має надати митному органу необхідні і достатні відомості про митну вартість, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.
Проте, митниця не спростувала належними і допустимим доказами відомості, зафіксовані в документах, наданих митному органу разом з митною декларацією № 206050/2021/010680 від 09.11.2021.
З урахуванням вказаного, на переконання суду, позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.
Правильність визначення позивачем митної вартості відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Протиправність рішень відповідача, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.
Підсумовуючи вказане вище, суд дійшов висновку про те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021 з визначенням митної вартості за резервним методом є необґрунтованими. Суд вважає, що у відповідача були документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності митний орган мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.
Таким чином, суд констатує, що картка картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021 в порушення пунктів 1, 2 і 4 частини другої статті 55 МК України не містить:
- належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, заявленої декларантом;
- належного обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Таким чином, відповідачем необґрунтовано, в порушення статті 58 МК України, здійснено визначення митної вартості імпортованого позивачем товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу.
Оскільки суд дійшов висновку про те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021 прийняті відповідачем за відсутності обґрунтованого сумніву та із порушенням встановлених Митним кодексом України вимог, то позов ФОП ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці належить задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано платіжне доручення № 54 від 15.12.2021 про сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. та платіжне доручення № 55 від 15.12.2021 про сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн., тобто разом 4540 грн. (а.с. 60-61).
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд в постанові від 20.06.2019 в справі № 821/440/17 зазначив, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу Суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridisv. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Аналогічні висновки про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, Європейського суду з прав людини зробив також в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України".
Таким чином, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
Розгляд справи № 300/8441/21 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021, здійснено за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.
Таким чином, справа № 300/8441/21 відноситься до справ незначної складності, а тому не потребує значних зусиль для підготовки позовної заяви та доказів до неї.
При цьому, суд звертає увагу на те, що Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість аналогічних справ за предметом спору адміністративних справ незначної складності, які могли бути використані представником позивача як правові позиції суду під час підготовки позовної заяви та значно спростили процес та час, затрачений на її написання та визначення обсягу необхідних доказів у справі.
Окрім цього, суд зазначає, що зібрані представником позивача та подані суду докази не становили значний обсяг та в своїй основі складалися з тих документів, які були долучені позивачем митному органу в процесі митного оформлення товару.
Водночас, судом враховано участь представника позивача в двох судових засіданнях в цій справі 07.12.2022 та 22.12.2022 та необхідність підготовки додаткових письмових пояснень в процесі дослідження доказів у справі під час судового розгляду справи в судовому засіданні: від 07.2.2022 та 21.12.2022.
З огляду викладене, суд дійшов висновку, що розмір понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу у справі № 300/8441/21 є непропорційним до складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4540,00 грн., що відповідає розміру сплаченого судового збору в цій справі та буде розумним за обставин цієї справи.
Також згідно позовної заяви представник позивача просив суд стягнути з відповідача 2230,00 грн. витрат на послуги з перекладу ФОП ОСОБА_3 на замовлення позивача з англійської та з китайської на українську мову. На підтвердження таких витрат представник позивача надав суду акт виконаних робіт 1821, 1822/24.11.2021 та платіжне доручення № 53 від 30.11.2021 на суму 2230,00 грн. (а.с. 53-54).
Верховний Суд в постанові від 31.03.2020 за результатом розгляду справи № 160/7049/19 зазначив:
«…Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо…».
З огляду на зміст акту виконаних робіт № 1821, 1822/24.11.2021, який долучений до позовної заяви, здійснено переклад з англійської мови на українську мову на суму 880,00 грн. та переклад з китайської мови на українську мову на суму 1350,00 грн.
Водночас неможливо встановити обсяг виконаних робіт з перекладу (кількості аркушів, документів, тощо), а також те, чи здійснено переклад саме тих документів, які мають відношення до цієї адміністративної справи № 300/8441/21.
Окрім цього, платіжне доручення № 53 від 30.11.2021 не містить відомостей про призначення платежу 2230,00 грн.
За відсутності інших доказів на підтвердження судові витрати на оплату послуг перекладача, суд вважає, що позивачем не доведено обгрунтованість таких витрат та їх пов`язаність з цією справою, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат на оплату послуг перекладача.
Таким чином, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4540,00 грн.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України № UA206050/2021/000314 від 12.11.2021.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України № UA206000/2021/000092/2 від 12.11.2021.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Івано-Франківська митниця Державної митної служби України, ідентифікаційний код 43971364, вулиця Чорновола, 159, місто Івано-Франківськ, 76005.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 28 грудня 2022 р.