Справа № 420/17184/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог Головне управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправними та скасування постанов про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду року надійшов позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині відмови повертати виконавчий документ постанову ЕАР №5765667 від 17.08.2022 стягувачу протиправною та зобов`язати Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження №69924534 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів (штрафу) у розмірі 1360 грн. за постановою серія ЕАР №5765667 від 17.08.2022, складеною інспектором поліції Сектору поліцейської діяльності 1 відділу поліції 4 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, виконавчий документ постанову ЕАР №5765667 від 17.08.2022 повернути стягувану Сектору поліцейської діяльності 1 відділу поліції 4 Одеського районного управління поліції 2 ГУНП в Одеській області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26.08.2022 року ним була подана до Суворовського районного суду м. Одеси позовна заява про визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2022 року ЕАР №5765667 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за ч. 3 ст. 127 КУпАП. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі №523/9924/22. Таким чином, на час відкриття виконавчого провадження не настав строк сплати за постановою про накладення штрафу. При цьому, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2022 року ВП №69924534 зазначено, що постанова ЕАР №5765667 від 17.08.2022 нібито набрала законної сили 17.08.2022 року, що не відповідає дійсності. Отже, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2022 року ВП №69924534 зазначена недостовірна інформація. Крім того, зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2022 ВП №69924534 на момент подання адміністративного позову не отримано.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року позов прийнятий до розгляду та відкрите провадження у справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ. Судове засідання призначене на 10:00 год. 28.12.2022 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

23.12.2022 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій вона просить провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 10:00 год 28.12.2022 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.08.2022 інспектором поліції сектору поліцейської діяльності 1 відділу поліції 4 Одеського районного управління поліції 2 ГУНП в Одеській області Побережник В.В. складено постанову від 17.08.2022 року ЕАР №5765667 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за ч. 3 ст. 127 КУпАП. З постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у виді штрафу вбачається набрання нею законної сили 17.08.2022.

26.08.2022 року позивачем була подано до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2022 року ЕАР №5765667, та ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі №523/9924/22 (а.с. 23).

23.09.2022 головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2022 року ВП №69924534 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 1360,00 грн. на підставі постанови від 17.08.2022 року ЕАР №5765667 (а.с. 5).

31.10.2022 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із оскарженням виконавчого документу до суду (а.с. 11).

Листом від 21.11.2022 №69147 представника позивача повідомлено, що державному виконавцю не було відомо про оскарження постанови від 17.08.2022 року ЕАР №5765667 на момент відкриття виконавчого провадження, а також про те, що рішення щодо подальшого примусового виконання виконавчого документа буде прийнято після набрання законної сили рішенням суду за результатами такого оскарження, яке буде винесено за наслідками розгляду справи по суті (а.с. 15).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню як виконавчі документи рішення постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6).

Частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що постанова від 17.08.2022 ЕАР №5765667 була вручена позивачу, та набрала законної сили відповідно до статті 291 КпАП України в день її складення, а саме 17.08.2022.

Оскільки позивачем у встановлений законом строк в добровільному порядку штраф сплачено не було, інспектором поліції сектору поліцейської діяльності 1 відділу поліції 4 Одеського районного управління поліції 2 ГУНП в Одеській області направлено постанову на примусове виконання.

Приймаючи до виконання виконавчий документ, державним виконавцем не було встановлено жодної із передбачених частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

У зв`язку із цим, встановивши, що виконавчий документ відповідав вимогам, що висуваються до нього Законом України Про виконавче провадження, відповідачем було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної постанови.

Суд враховує, що станом на час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не володів інформацією щодо оскарження виконавчого документа у судовому порядку. Протилежного позивачем не доведено і судом не встановлено.

Позивач повідомив Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оскарження постанови інспектора поліції сектору поліцейської діяльності 1 відділу поліції 4 Одеського районного управління поліції 2 ГУНП в Одеській області від 17.08.2022 ЕАР №5765667 в судовому порядку 31.10.2022 року, тобто, після відкриття виконавчого провадження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Тобто, боржник у виконавчому провадженні у разі оскарження в судовому порядку виконавчого документа, не позбавлений права ініціювати перед судом питання про зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа.

Щодо доводів позивача про зазначення в постанові від 17.08.2022 ЕАР №5765667 дати набрання нею законної сили - 17.08.2022, то суд зазначає, що в рамках даної адміністративної справи позивачем не оскаржуються дії інспектора поліції сектору поліцейської діяльності 1 відділу поліції 4 Одеського районного управління поліції 2 ГУНП в Одеській області щодо зазначення в постанові від 17.08.2022 датою набрання нею чинності 17.08.2022 та направлення її до органу виконавчої служби для примусового виконання, - що виключає можливість надання судом правової оцінки таким діям зазначеного суб`єкта владних повноважень.

Посилання позивача на прийняття до розгляду Суворовським районним судом м. Одеси справи за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови ЕАР №5765667 від 17.08.2022 також не спростовує правомірності прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки станом на її прийняття - 23.09.2022 постанова від 17.08.2022 ЕАР №5765667 була чинною.

Таким чином, доводи позивача про те, що на момент прийняття відповідачем постанови з виконання виконавчого документа, остання вже була предметом оскарження у суді є безпідставними, оскільки зазначена обставина є підставою для зупинення примусового виконання, а не повернення виконавчого листа.

Ці дві процесуальні дії регламентовані Законом України Про виконавче провадження і не можуть бути ототожнені.

Слід також врахувати п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII, яким передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Тобто, боржник у виконавчому провадженні у разі оскарження в судовому порядку виконавчого документа, не позбавлений права ініціювати перед судом питання про зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа, що також зазначено і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 580/1547/19.

Щодо порушення порядку надсилання документів виконавчого провадження передбаченого ст.28 Закону №1404., слід вказати наступне.

Так, частина 1 статті 28 Закону №1404 визначає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В межах з`ясованих судом обставин та предмету заявленого позову слід вказати, що відсутність відомостей про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження позбавляє можливості державного виконавця вчиняти дії з примусового виконання.

Статтею 10 Закону №1404 визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно встановлених фактичних обставин справи, в межах виконаного провадження відповідачем будь-яких дій, визначених ст.10 Закону №1404, з примусового виконання вимоги про сплату боргу не вчинялось, а відтак недотримання відповідачем обов`язку направити постанову про відкриття виконавчого провадження не можливо розцінювати як ознаку протиправності самої постанови про відкриття виконавчого провадження, яка є безпосередньо предметом спору.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2022 ВП №69924534, винесеної головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72, 77, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 1 Сортувальна, 36-Г, м. Одеса, 65102, код ЄРДПОУ 41405348), третя особа без самостійних вимог Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ), про визнання протиправними та скасування постанов про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса