Справа № 200/3717/22
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року Справа№200/3717/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; юридична адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, б. 16), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.02.2022 № 80 про відмову у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути його заяву від 31.01.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до страхового стажу періодів роботи, внесених до трудової книжки НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, проте відповідач протиправно відмовив у призначені пенсії, пославшись на недостатність трудового стажу. До страхового стажу відповідачем враховано лише період роботи, підтверджений даними персоніфікованого обліку, інші періоди роботи не враховані через недоліки оформлення трудової книжки. Позивач вважає, що недоліки записів у трудовій книжці не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу при призначенні пенсії, оскільки відповідальність за ведення трудової книжки покладається на відповідального робітника підприємства.

Вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним і таким, що порушує його соціальні та конституційні права.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не погоджуючись із позовними вимогами, надало до суду відзив, вмотивований тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності Головним управлінням прийняте рішення від 03.02.2022 №80 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю стажу. Зазначає, що згідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток) та даних, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб, загальний страховий стаж складає 11 років 5 місяців 3 дні. До стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці виправлення в даті народження не завірене належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року до участі в адміністративній справі у якості другого відповідача залучене Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також заперечує проти позовних вимог, у зв`язку з чим надало відзив на адміністративний позов, у якому зазначило, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 31.01.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. 03.02.2022 Головне управління ПФУ в м. Києві опрацювало заяву за принципом екстериторіальності та прийняло рішення № 80 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з неврахуванням до страхового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці НОМЕР_3 , оскільки титульна сторінка має виправлення в даті народження, яке не завірене належним чином, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 .

Відповідачі в даних правовідносинах є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

31.01.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, яка за принципом екстериторіальності передана на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач 1).

Рішенням відповідача 1 від 03.02.2022 №80 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з неврахуванням до його страхового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці НОМЕР_3 , оскільки титульна сторінка має виправлення в даті народження, яке не завірене належним чином, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.

Не погодившись із відмовою у призначені пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим законом.

Статтею 4 Закону № 1058-ІV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, Законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінних від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших Законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.

Згідно зі статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення закріплене пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії посилається на те, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 28.08.1979 є незасвідчене належним чином виправлення дати народження, що стало підставою для неврахування стажу роботи позивача, зазначеного в ній.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58.

Пунктом 3 Порядку № 637 також встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціали) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Пунктом 2.13. передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно п. 2.2. цієї інструкції, заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом.

Проте, як встановлено судом, в трудовій книжці працівником відділу кадрів на титульній сторінці зроблено запис про виправлення дати народження позивача, який, у відповідності до п. 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, завірений відповідною печаткою відділу кадрів.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що зміна дати народження позивача в трудовій книжці виконана з дотриманням вимог п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Разом з тим, суд зауважує, що підставою для призначення пенсії є наявність необхідного страхового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні першого (титульного) аркуша трудової книжки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року по справі № 677/277/17 провадження № К/9901/1298/17.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування рішення відповідача 1 від 03.02.2022 №80 про відмову в призначенні пенсії за віком та в цілому для задоволення позовних вимог, проте зауважує на тому, що заява позивача від 31.01.2022 підлягає повторному розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки саме до нього звертався позивач з питання призначення пенсії за віком.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір за квитанцією ID № 4840-1158-8904-7653 від 22.02.2022 у сумі 992,40 грн.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки спір виник в результаті його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; юридична адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б.16), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; юридична адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16) від 03.02.2022 № 80 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) від 31 січня 2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із включенням до його страхового стажу періодів роботи, зазначених у трудовій книжці НОМЕР_2 від 28 серпня 1979 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; юридична адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б.16) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 грудня 2022 року.

Суддя С.В. Ушенко