Справа № 420/10861/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/10861/21
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Крусяна А.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року та на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №420/10861/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

24 червня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- зобов`язати Одеську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі №420/4196/20 за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року, врахувавши всі суми нарахованої заробітної плати, згідно із статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що у зв`язку з затримкою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №420/4196/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року позивачу має бути виплачений середній заробіток, визначений, виходячи із установленої статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» заробітної плати прокурора.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 30 серпня 2022 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Зобов`язано Одеську обласну прокуратуру виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №420/4196/20 за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року включно у розмірі 141 769,12 грн., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №420/4196/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, виконане Одеською обласною прокуратурою лише 25 березня 2021 року, а відтак, у відповідності до статті 236 Кодексу законів про працю України позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Судом попередньої інстанції зазначено про те, що згідно до довідки Прокуратури Одеської області від 19 травня 2020 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1042,42 грн., а період невиконання рішення суду складає 136 робочих днів (з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення суми виплат у розмірі 141769,12 грн.

15 вересня 2022 року представником ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №420/10861/21 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку повинен бути зменшений з 15000 грн. до 5000 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду першої інстанції, Одеською обласною прокуратурою подано апеляційні скарги, у яких посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувані рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог апеляційних скарг, з посиланням на постанову Верховного Суду від 20.10.2021 року у справі №420/4196/20, скаржник зазначає про те, що у відповідача був відсутній обов`язок виконувати рішення суду про поновлення позивача на посаді та як наслідок сплачувати середній заробіток за час затримки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №420/4196/20.

Так, скаржник зауважує, що судом касаційної інстанції у справі №420/4196/20 визнано законність наказу Одеської обласної прокуратури від 29.04.2020 року за №793к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст.304 КАС України.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Зокрема, як установлено судом першої та апеляційної інстанцій, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі 420/4196/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Другої Кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №294 від 09 квітня 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Зобов`язано Офіс Генерального прокурора призначити ОСОБА_1 додатковий день (дата, час, місце) для повторного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Визнано протиправним та скасований наказ Прокуратури Одеської області №793к від 29 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області.

Поновлено ОСОБА_1 у Прокуратурі Одеської області на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області.

Присуджено до стягнення з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 92775,38 гривень.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді посади прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області.

Допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 22933,24 (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять три гривні двадцять чотири копійки) гривень.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 лютого 2021 року у справі №420/4196/20, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року змінив в частині.

Виклав абзац третій резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Офіс Генерального прокурора призначити ОСОБА_1 новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурорів у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки».

Виклав шостий абзац резолютивної частини судового рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 91 732,96 грн (дев`яносто одна тисяча сімсот тридцять дві гривні дев`яносто шість копійок )»

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року по справі № 420/4196/20 - залишив без змін.

На виконання вищевказаних судових рішень, 25.03.2021 року наказом Одеської обласної прокуратури №809к скасовано наказ прокурора Одеської області від 29.04.2020 року №793 к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області з 01.05.2020 року, про що внесено відповідний запис до трудової книжки позивача.(т.1 а.с.27)

Уважаючи свої права порушеними внаслідок затримки відповідачем виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора, позивач звернувся до суду із відповідними вимогами.

Приписами частини 1,2 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Згідно із частиною 7 статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів, які застосовуються до спірних правовідносин випливає, що законодавцем передбачено обов`язок роботодавця добровільно та негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення.

Судом апеляційної інстанції установлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з затримкою виконання відповідачем судового рішення про поновлення позивача на посаді.

Так, судовою колегією з`ясовано, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №420/4196/20 позов ОСОБА_1 задоволено.

Зокрема, визнано протиправним та скасований наказ Прокуратури Одеської області №793к від 29 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області.

Поновлено ОСОБА_1 у Прокуратурі Одеської області на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 лютого 2021 року у справі №420/4196/20 в означеній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року по справі № 420/4196/20 - залишив без змін.

Апеляційний суд наголошує, що існування зазначених судових рішень породжувало у відповідача обов`язок щодо поновлення позивача на вказаній посаді, який мав бути здійснений, шляхом видання суб`єктом владних повноважень відповідного наказу негайно після його проголошення.

Слід зазначити, що затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 25.03.2021 року наказом Одеської обласної прокуратури №809к скасовано наказ прокурора Одеської області від 29.04.2020 року №793 к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади». Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора з 01.05.2020 року.(т.1 а.с.27)

Враховуючи наведені вище правові положення, а також беручи до уваги те, що рішення у справі № 420/4196/20 фактично виконано Одеською обласною прокуратурою - 25 березня 2021року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про затримку з боку відповідача виконання цього рішення.

Разом з цим, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі №420/4196/20 касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Одеської обласної прокуратури задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2020 року в справі № 420/4196/20 скасовано.

Ухвалено у справі №420/4196/20 нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Особливістю цієї справи є те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2020 року в справі № 420/4196/20, були скасовані постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року, який ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Наведене свідчить про винятковість спірних правовідносин, які склались у цій справі, адже за результатами касаційного перегляду судових рішень у справі за №420/4196/20, якими ОСОБА_1 , серед іншого, поновлено у Прокуратурі Одеської області на посаді прокурора, рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано.

Визначаючись щодо впливу цієї особливості на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, з урахуванням статті 236 КЗпП України, апеляційний суд виходить з такого.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року (справа №755/12623/19) визначила природу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши, що такий заробіток за природою є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію. Незаконне звільненні - це незаконне припинення роботодавцем із працівником трудового договору в односторонньому порядку. У свою чергу, виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно із приписами статті 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 серпня 2022 року у справі №380/6129/20 до вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі (стаття 236 Кодексу законів про працю України).

Положення статті 236 вказаного Кодексу установлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштуватись.

Тобто, середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

Одночас, колегіє суддів зауважує, що у даному випадку, за результатами перегляду рішень суду першої та апеляційної інстанції у справі №420/4196/20, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави, для визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення кадрової комісії та для визнання звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора незаконними, були відсутні.

За таких обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, з урахуванням статті 236 КЗпП України, задоволенню не підлягають.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом апеляційної інстанції установлено, що під час розгляду даної справи окружним адміністративним судом неправильно застосовано норми матеріального права, а саме не правильне тлумачення закону в частині наявності підстав для виплати середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Беручи до уваги вище наведене, згідно до приписів ст. 315, 317 КАС України, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Окрім цього, судова колегія вказує, що за наслідками скасування апеляційним судом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №420/10861/21 також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Одеської обласної прокуратури задовольнити повністю.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №420/10861/21 скасувати.

Прийняти у справі №420/10861/21 нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Танасогло Т.М.