Справа № 440/11252/22
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

30 грудня 2022 рокум. ПолтаваСправа № 440/11252/22

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Довгопол М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової (державної) адміністрації Монастирського О.М. "Про відкриття дисциплінарного провадження" №70-о від 12.12.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито.

Одночасно із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової (державної) адміністрації Монастирського О.М. "Про відкриття дисциплінарного провадження" №70-о від 12.12.2022 до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Вказана заява мотивована тим, що дисциплінарне провадження щодо заявника відкрито 12.12.2022, а тому невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення у майбутньому, оскільки строки судового розгляду більші ніж термін розгляду справи про дисциплінарне провадження та відсторонення позивача від виконання своїх службових обов`язків. Також, за твердженням заявника, дія наказу беззаперечно створить перешкоди у захисті прав заявника, ускладнить доступ до робочого місця та внутрішніх документів, що може позбавити останнього права на ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернулась до суду. Крім того, відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків передбачає істотний вплив на його права та інтереси, оскільки на період дисциплінарного провадження фактично позбавляє державного службовця коштів для існування. Також заявник зазначив, що у разі ухвалення судового рішення на користь позивача у подальшому ОСОБА_1 необхідно буде докласти значних зусиль для повернення стану, який мав місце на момент прийняття спірного наказу, що ускладнить подальше виконання обов`язків на посаді. Вважає, що відсторонення заявника від виконання обов`язків за посадою матиме негативний вплив не тільки на її ділову репутацію, але також може призвести до накопичення великої кількості документів та порушення законодавчо визначених строків розгляду документів. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник також обґрунтовує очевидною протиправністю оскаржуваного наказу, який, на його думку, не містить фактів для проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та відсторонення її від виконання службових обов`язків, а ґрунтується лише на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 826/14303/18, від 12 лютого 2020 року в справі № 640/17408/19, від 27 лютого 2020 року в справі № 640/16242/19, від 19 травня 2022 року у справі №140/3674/21 та ін.

Суд наголошує, що із змісту копії оскаржуваного наказу "Про відкриття дисциплінарного провадження" №70-о від 12.12.2022 слідує, що він містить посилання на норми права і документи, на підставі яких прийнятий, підписаний т.в.о керівника органу, яким прийнято наказ. Ознаки, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, відсутні, натомість фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті. Таким чином суд відхиляє доводи заявника про очевидну протиправність оскаржуваного наказу.

Також суд зауважує, що за позовом ОСОБА_1 не може бути унеможливлено або утруднено виконання рішення суду, оскільки суть рішення за наслідками розгляду такого спору полягає у констатації факту правомірності (протиправності) оскаржуваного наказу, а у випадку протиправності - позбавленні його правових наслідків шляхом скасування, що становитиме ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Стосовно посилання заявника на негативний вплив спірного наказу на його ділову репутацію та роботу органу, в якому працює заявник, суд зазначає, що такі обставини відповідно до статті 150 КАС України не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Щодо доводів заявника про те, що відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків на період дисциплінарного провадження фактично позбавляє державного службовця коштів для існування, суд наголошує, що за приписами статті 72 Закону України "Про державну службу" відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків має тимчасовий характер і не може перевищувати часу дисциплінарного провадження, при цьому у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку. Крім того, у разі задоволення позову про скасування спірного наказу, в тому числі, в частині відсторонення від виконання посадових обов`язків, позивач отримає захист (поновлення) відповідних прав і на отримання заробітної плати. Отже, твердження заявника про позбавлення коштів для існування внаслідок відсторонення не є підставою для забезпечення позову у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано наявність підстав для забезпечення позову.

Також суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. в справі № 800/521/17.

Водночас обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного наказу №70-о від 12.12.2022 є фактично вирішенням позовних вимог до розгляду справи по суті, оскільки зупинить здійснення дисциплінарного провадження та поновить виконання заявником посадових обов`язків.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової (державної) адміністрації Монастирського О.М. "Про відкриття дисциплінарного провадження" №70-о від 12.12.2022 до набрання законної сили рішенням суду у справі.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.В. Довгопол