Справа № 459/2569/22
Суддя: Жураковський А. І.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/2569/22
Провадження № 2-а/459/66/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Жураковського А.І.

з участю секретаря судового засідання Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження термінову адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2022 позивач звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії РАП № 760233067 від 06.09.2022, винесеної інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов обгрунтовує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, описаний в постанові. Вказує, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки на офіційному веб-сайті https://www.inspector.lviv.ua/ відсутня будь-яка інформація про вчинення транспортним засобом марки «Toyota C-hr», д.н.з. НОМЕР_1 25.08.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. З огляду на відсутність доказів його винуватості, просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою від 12.10.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

28.09.2022 представником відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради було надано відзив на позовну заяву. Вказує, що наявні склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки на транспортному засобі марки «TOYOTA C-HR Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 було здійснено зупинку за адресою: м. Львів, на просп. Т. Шевченка, 28. Даний транспортний засіб знаходився на пішохідному переході, що не відповідає вимогам п.15.9 (г) Правил дорожнього руху. Крім того зазначає, що при правильному введенні ідентифікаторів доступу на офіційному веб-сайті http://inspector.lviv.ua/ наявні матеріали фотофіксації за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ001345427 від 25.08.2022. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог та проводити розгляд справи без участі представника.

04.11.2022 відкладено розгляд справи за клопотанням позивача.

02.12.2022 відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою сторін.

23.12.2022 сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Дослідивши та оцінивши докази у даній справі, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 06 вересня 2022 року, інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, Коваликом С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 760233067 до повідомлення серії ЛВ № 00134642 від 25 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень за порушення п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху.

В постанові зазначено, що 25.08.2022 о 12:45 год. водієм транспортного засобу марки «TOYOTA C-HR HYBRID», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою: м. Львів, пр. Т. Шевченка, 28, порушивши вимоги п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху, внаслідок чого було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно підпункту г пункту 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідальність настає за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Статтею 19 визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ст. 255 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, доведеність вини позивача підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

З аналізу вищенаведеного випливає те, що належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивач заперечив порушення ним правил дорожнього руху, яке ставиться йому у провину оскаржуваною постановою. Вказав, що відповідачем до постанови не було додано доказів вчинення порушення. На веб-сайті була відсутня інформація із зображеннями транспортного засобу на підтвердження порушення.

В подальшому відповідач до відзиву додав докази фотофіксації транспортного засобу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, фотозйомка/відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу програмно-апаратного комплексу Інспектор LOGIK INSTRUMENT Fieldbook K80V2, а фото/відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення розміщено на офіційному веб-сайті.

Оглянувши фото, додані відповідачем до відзиву, судом було установлено, що на них відсутня необхідна інформація про спеціальний технічний засіб, на який вони здійснені.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Що стосується притягнення до адміністративної відповідальності у зазначеній адміністративній справі саме власника транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Як встановлено судом, транспортний засіб марки « TOYOTA C-HR HYBRID», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано на ОСОБА_1 , що не оспорюється учасниками судового процесу.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із приміткою до ст. 122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. За змістом статті 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

На необхідності індивідуалізації адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху наголошено і у Рішенні Конституційного Суду України № 1-34/2010 від 22 грудня 2010 року.

Цим рішенням було визнано такими, що не відповідають Конституції Украйни (є неконституційними), статтю 14-1, частину шосту статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У вказаному рішенні Конституційний суд України дійшов висновку, що необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Винесення відповідачем оскаржуваної постанови свідчить про те, що відповідачем порушено принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності лише на тій підставі, що належний йому на праві власності автомобіль, був припаркований як стверджує відповідач з порушенням правил зупинки.

Відповідачем по відношенню до позивача було застосовано правову норму - ст. 14-2 КУпАП, аналогічну за змістом тій, яка вже була визнана Конституційним судом України неконституційною (ст. 14-1). Однак незважаючи на те, що згаданим вище рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року по справі №1-34/2010 визнано такими, що не відповідають Конституції Украйни (є неконституційними), зокрема і статтю 14-1, новим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 2262-VIII від 21.12.2017 до діючого КУпАП знову була внесена стаття 14-2 (аналогічна за змістом статті 14-1 визнаної неконституційною), яка за своєю суттю є неконституційною, з огляду на висновки, які містяться у Рішенні КСУ від 8 червня 2016 року у справі № 4-рп/2016.

Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти ухвалюються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідачем на підтвердження виконання вимог примітки до ст. 14-2 надані відповідні фотознімки, на яких зображений автомобіль засобу марки « TOYOTA C-HR Hybrid», д.н.з. НОМЕР_1 , яким згідно зазначених на знімках координат, здійснено зупинку за адресою: м. Львів, пр. Т. Шевченка, 28.

При цьому, відповідачем не надано будь-яких переконливих та достовірних доказів того, що зупинку автомобіля у вказаному у постанові місці здійснено безпосередньо самим позивачем.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної постанови порушив конституційну гарантію індивідуалізації адміністративної відповідальності, а тому така постанова не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню, як незаконна та така, що порушує права та інтереси позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи, що відповідачем не надано суду доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова серії РАП № 760233067 від 06.09.2022, винесена інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню у користь позивача судовий збір у сумі 496, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 74-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ( 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ЄДРПОУ: 44448833) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення РАП № 760233067 від 06.09.2022, винесену інспектором управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Коваликом С.В. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28.12.2022.

Суддя: А. І. Жураковський