Справа № 754/7743/22
Суддя: Саламон О. Б.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/153/22
Справа №754/7743/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2022 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ляшук Іллі Ігоровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ляшук І.І., Управління патрульної поліції в Житомирській області, про визнання протиправною та скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.08.2022 сержантом поліції Лящук І.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, а саме за те, що 27.08.2022 о 10 год. 48 хв. в Житомирської області, траса АД, Київ ЧОП, 154 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладненим засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР України. Вказує на те, що жодних порушень, у тому числі користування ременями безпеки, не вчиняв. Вважає, що винесена відповідачем постанова є протиправною, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києві від 09.09.2022 адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.09.2022 вказану позовну заяву прийнято до провадження суду, відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що викладені позивачем твердження є хибними, вимоги позову безпідставними. У поліцейського були достатні підстави вважати, що позивач вчинив правопорушення, а транспортний засіб є знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення. Позивач був повідомлений про час та місце складання постанови, роз`яснені його права, строки сплати штрафу а також порядок про примусове виконання постанови про стягнення штрафу. Позивачу було проголошено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, ознайомлено з її змістом та порядком оскарження.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

27.08.2022 о 10 год. 48 хв. в Житомирської області, на трасі АД Київ ЧОП, 154 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Movano» д/н НОМЕР_1 обладненим засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР України.

Працівником поліції було винесено постанову серії ЕАР №5810602 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Ч. 5 ст. 121 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п.п. 2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В позовній заяві позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, грубе порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно зі ст. 254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, сержантом поліції при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчиненн позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку, порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення відповідачем надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

Оскільки відповідачем до відзиву не надано достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачити на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню з закриттям провадження у справі.

Враховуючи те, що за подання вказаної позовної заяви позивач сплатив 496,20 грн. судового збору, тому необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючисьст.ст. 126, 251, 268, 283, 288КУпАП,ст.ст.47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 КАС України,суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Ляшук Іллі Ігоровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 5810602, винесену 27.08.2022 поліцейським Управління патрульної поліції в Житомирській області, сержантом поліції Ляшуком Іллею Ігоровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП. Провадження по справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя