Справа № 240/12446/21
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
В обґрунтування позову зазначає, що господарські операції підтверджені первинними документами; в акті перевірки не зазначено в чому полягає протиправність діяння або бездіяльності; штрафна санкція застосована поза межами строків давності; в зв`язку з неотриманням документів від контролюючого органу, була позбавлена можливості надати документи для перевірки.
Ухвалою від 13.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження.
Позивач подала відповідь на відзив (а.с.122-126), в якій просила задовольнити позов в повному обсязі з тих підстав, що обов`язок подання повідомлення за формою № 20-ОПП визначено виключно щодо того, з яким у платника виникають обов`язки зі сплати податків і зборів, а не будь якого іншого; в акті перевірки відповідач не зазначив конкретного типу майна щодо якого у позивача виник обов`язок повідомлення № 20-ОПП; позивач не отримувала жодного з запитів, а отже не була обізнана про перевірку ні до початку її проведення, ні в її ході; ненадання відповіді на запит не свідчить про відсутність у позивача документів, що пов`язані з її господарською діяльністю та підтверджують понесені нею витрати; висновки перевірки щодо не ведення платником Книги обліку доходів і витрат, не забезпечення платником зберігання документів, визначених п. 44.1 ст. 44 ПКУ є необґрунтованими, адже строк забезпечення зберігання таких документів відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПКУ на момент початку перевірки сплив; до заперечень на акт перевірки були надані документи щодо придбання лютому 2017 року продукції у ТОВ "Вінікея"; розмір штрафу є значно вищим за той, що розрахований на підставі норм законодавства.
Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.
Щодо документів доданих до додаткових пояснень (а.с.135-149) відповідача (вх. від 25.11.2021), то суд їх до уваги не приймає, оскільки вони подані після закриття 25.10.2021 підготовчого провадження без поважних причин.
В судовому засіданні:
- представник позивача просив задовольнити позовні вимоги;
- представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.
Вислухавши думку учасників справи, суд, за їх згодою, 23.11.2021 перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується учасниками справи позивач 30.03.2017 припинила діяльності фізичної особи-підприємця, у зв`язку із чим контролюючим органом в період з 28.12.2020 по 04.01.2021 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 30.03.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.03.2017, за результатами якої складено акт від 13.01.2021 № 402/06-30-07-10/ НОМЕР_1 (а.с.23-41), згідно висновків якого перевіркою встановлені, крім іншого, наступні порушення:
- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), а саме несвоєчасне подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік (термін подання до 10.02.2014) та не подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік (граничний термін подання - 09.02.2018);
- п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч. 1 ст.7 та ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (із змінами та доповненнями) встановлено заниження за період з 01.01.2017 по 30.03.2017 суми єдиного внеску у розмірі 10 208,00 грн, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік;
- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1, 1.2 та 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ ФОП ОСОБА_1 в періоді з 01.01.2017 по 30.03.2017 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 77 000 грн., що відповідно призвело до заниження військового збору, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1155,00 грн;
- пп. 16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44,3 та п.44.5 ст.44, п.85.2 ст. 85 п.177.10 ст.177 ПКУ, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 для проведення документальної перевірки не надано документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
За результатами розгляду вказаних заперечень, відповідач листом від 22.03.2021 № 4537/06-30-07-11 від 22.03.2021 (а.с. 15-22) повідомив позивача, що в ході розгляду заперечення висновки акту перевірки від 13.01.2021 № 402/06-30-07-10/ НОМЕР_1 залишено без змін, а заперечення без задоволення.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями та вимогою, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПКУ)
Відповідно до п.121.1 ст. 121 ПКУ, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
В ст. 44 ПКУ зазначено:
"44.1. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
44.3. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії)."
З матеріалів справи вбачається (а.с.30), що граничним терміном подання позивачем ліквідаційної податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017 року є 29.04.2017 року.
Враховуючи приписи п. 44.3 ст. 44 ПКУ, позивач повинен був зберігати первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку до 30.04.2020, а не 13.01.2021, як вважає відповідач, у зв`язку із чим в діях позивача немає складу порушення передбаченого п.121.1 ст. 121 ПКУ, на підставі якої було спірним рішенням застосовано штраф, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому суд звертає увагу, що п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПКУ зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, а не продовжує строки, передбачені статтею 44 цього Кодексу.
Відповідно до п. 117.1 ст. 117 ПКУ, неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, -
тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Пунктом 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 09.12.2011 № 1588, передбачено судом, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
Як встановлено судом, позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець 25.03.2010 (а.с.24), при цьому вона заперечує, що у неї були зареєстровані, створені чи відкриті об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, про яки вона повинна була повідомляти контролюючий орган за формою № 20-ОПП в період з 01.01.2017 по 30.03.2017.
Відповідачем доказів про наявність таких об`єктів у позивача суду не надано.
Таким чином суд вважає, що відповідач не доказав, як то передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України правомірність спірного рішення, а тому суд визнає його протиправним та скасовує.
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПКУ, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (п. 85.4 ст. 85 ПКУ).
У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки ( п. 86.7 ст. 86 ПКУ).
При цьому суд звертає увагу, що як було зазначено вище, на момент проведення перевірки, у відповідача був відсутній обов`язок зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Пунктом 73.5 ст. 73 ПКУ передбачено, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.
Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 5448,00 грн (а.с.63), належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5448,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк