Справа № 200/3632/22
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Справа№200/3632/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2022 року через систему «Електронний Суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому позивач просить суд:

- витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області рішення про відмову в призначенні пенсії за заявами позивача від 23.02.2022 р., 30.04.2022 р. та 12.05.2022 р., визнати їх протиправними та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 23.02.2022 р. та зарахувати час навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 р. по 19.06.1993 р. та час проходження строкової військової служби з 28.06.1993 р. по 15.12.1994 р. до страхового стажу та до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р. та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 р. у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 23.02.2022 р.

Позов обґрунтований тим, що 23.02.2022 року позивач звернувся через ВЕБ-Портал Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до якої додав, на його переконання, всі необхідні скановані документи.

Однак, вказує позивач, 14.04.2022 року зі своєї сторінки на ВЕБ-Порталі ПФУ він дізнався про відмову в призначенні йому пенсії, проте, зазначає рішення про відмову в призначенні пенсії було відсутнє.

30.04.2022 року позивач знову звернувся за призначенням пенсії через Веб-Портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Однак, вказує позивач, у той же день зі своєї сторінки на ВЕБ-Порталі ПФУ він дізнався про відмову в призначенні йому пенсії, але рішення про відмову в призначенні пенсії також було відсутнє.

Так, зазначає позивач, у тексті відмови було вказано наступне: «Документи про перейменування організації, атестації робочих місць та пільгові довідки мають бути підвантажені в різні типи документів. Мають бути перескановані диплом, наказ №47 та трудова книжка (ст.8-9 18-19) так як обрізано інформацію, в т.ч. щодо підстави згідно якої внесено запис.

Крім того, вказує позивач, у тексті відмови також було зазначено, згідно рішення про відмову від 11.04.2022 його пільговий стаж становить 20 років 02 місяці 28 днів. До пільгового стажу зараховано всі періоди. Необхідний страховий стаж становить 25 років. Право з 22.03.2024».

12.05.2022 позивач знову звернувся через ВЕБ-Портал ПФУ із заявою встановленого про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до якої додав всі, на його переконання, необхідні скановані документи, однак 20.05.2022 зі своєї сторінки на ВЕБ-Порталі ПФУ він знову дізнався про відмову йому в призначенні пенсії, але рішення про відмову в призначенні пенсії вкотре було відсутнє.

Позивач рахує, що вказані рішення про відмову йому в призначенні пенсії є протиправними, та такими, що підлягають скасуванню з огляду на те, що час його навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 по 19.06.1993 року повинен бути зарахований як до страхового стажу, так і до пільгового, оскільки після завершення навчання, з 28.06.1993 року по 15.12.1994 року він проходив строкову військову службу у ЗСУ, а 27.01.1995 року працевлаштувався за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а час проходження строкової військової служби з 28.06.1993 року по 15.12.1994 року повинен бути зарахований як до страхового стажу, так і до стажу роботи з тих підстав, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Рахуючи, що відповідачами прийнято неправомірні рішення, якими йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначило, що позивач 23.02.2022 звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 Закону № 1058.

Вказало, що за наслідком розгляду наданого пакету документів та «Індивідуальних відомостей про застраховану особу», було встановлено, що пільговий стаж позивача становить 20 років 2 місяці 28 днів.

Також зазначає, що для визначення права позивача на пенсію відповідно до положень частини 3 ст. 114 Закону 1058 Управлінням були враховані всі періоди роботи, однак, у зв`язку з недостатньою кількістю пільгового стажу, рішенням від 11.04.2022 року № 60 йому було відмовлено.

Крім того Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також зазначає, що 12.05.2022 позивач повторно звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 Закону № 1058.

Вказує, що за наслідком розгляду наданого позивачем пакету документів та «Індивідуальних відомостей про застраховану особу», було встановлено, що страховий стаж позивача склав 45 років 5 місяців 0 днів, пільговий стаж становить 20 років 2 місяці 28 днів.

Переконує, що для визначення права позивача на пенсію відповідно до положень частини 3 ст. 114 Закону 1058 Управлінням були враховані всі періоди його роботи, однак, у зв`язку з недостатньою кількістю пільгового стажу, рішенням від 19.05.2022 року № 60 йому було відмовлено.

Стосовно вимоги позивача щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, Головне управління Пенсійного фонду зазначає, що пенсійне забезпечення громадян, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 здійснюється відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV. Згідно абзацу 1 пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не cупepeчить цьому Закону. Тобто, на переконання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, пенсія відповідно до положення ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути призначена виключно в тих випадках коли це ніяким чином не суперечить положенням Закону 1058,

Отже, підсумовує Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки у позивача відсутній передбачений положеннями ст. 114 Закону №.1058 страховий стаж, а належні відомості чи матеріали, які могли б підтвердити наявність достатньої кількості пільгового стажу роботи позивача, до управління не надходили.

У зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області також заперечило проти задоволення позову вказавши, що призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Закон № 1058-IV та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22- 1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Зазначило про те, що згідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Зазначає, що такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-ІV) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, які зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також зазначає, що законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII № 213 внесено низку змін до деяких законодавчих актів, які регулювали питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах та пенсії за вислугу років для окремим категорій громадян. Зокрема, зазначає, що в п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відзначило Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, згідно із п. «а» ст. 13 Закону №1788-ХІІ (в редакції від 02.03.2015) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рахує, що вказані вище законодавчі зміни не торкнулися віку, з якого чоловіки мають право на пенсію.

Звертає увагу суду, що згідно ч.1 ст. 14 Закону №1788-ХІІ (в редакції від 05.06.2003) встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Також, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Крім того відзначає, що зміни, передбачені Законом № 213, були чинними до 23.01.2020, доки Конституційний Суд України не визнав їх неконституційними.

Так, вказує Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Конституційний Суд України ухвалою від 13 січня 2016 року № 1-у/2016 відкрив конституційне провадження у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 13, ч. 2 ст. 14, пп. «б»«г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII. Зазначає, що дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років згідно з Законом № 213, Конституційний Суд України в рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 зазначив, що вони вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію. Згідно з рішенням Суду, вказало Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вказані норми порушують легітимні очікування таких осіб, а отже суперечать ч. 1 ст. 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність. Враховуючи зазначене, КСУ визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ст. 13, ч. 2 ст. 14, пп. «б»-«г» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII.

Також вказує, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Звернуло увагу суду, що ч.1 ст.14 Закону №1788-ХІІ із змінами, внесеними Законом № 904-IV від 05.06.2003, не була предметом розгляду Конституційним Судом України. Відтак, зазначена норма неконституційною не визнавалася.

Поряд з цим, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вказало, що 23.02.2022 позивач, 21.03.1974 року народження, звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивачем було додано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, витяги з наказів про атестації робочих місць, а також: військовий квиток від 28.06.1993 серії НОМЕР_1 ; диплом від 19.06.1993 серії НОМЕР_2 .

Вказує, що відповідно до положень пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.04.2022 №60 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, не менше 25 років передбаченого частиною третьою статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що вік ОСОБА_1 станом на дату звернення становить 47 років 11 місяців, пільговий стаж роботи - 20 років 02 місяці 28 днів, необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників для встановлення права на призначення пенсії незалежно від віку становить не менше 25 років.

Щодо вимоги позивача зарахувати час навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 по 19.06.1993 року та час проходження строкової військової служби з 28.06.1993 по 15.12.1994 року до страхового стажу та до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернуло увагу суду на те, що відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» № 103/98-ВР від 10.02.1998, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Звертає увагу суду, що згідно довідки № 904 від 08.12.2021, виданої ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній до пільгового стажу враховано періоди роботи за час навчання з 02.06.1992 по 04.06.1992, з 05.06.1992 по 31.07.1992, з 13.01.1993 по 14.01.1993, з 15.01.1993 по 02.05.1993 як роботу за повний робочий день на підземних роботах, відтак відсутні підстави для врахування до пільгового стажу інших періодів часу навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 по 19.06.1993.

Посилання позивача на Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 щодо зарахування до пільгового стажу, що безпосередньо слідує за військовою службою, до пільгового стажу Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області рахує безпідставним, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин зазначене положення втратило чинність.

Крім того, вказує, що згідно ієрархії нормативно-правових актів, встановленої Конституцією України, Закон №2232-ХІІ має вищу юридичну силу, ніж вищевказане Положення. Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки ОСОБА_1 19.06.1993 закінчив навчання в Селидівському гірничому технікумі, а призваний на військову службу 28.06.1993, відтак відсутні підстави для врахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 28.06.1993 по 12.12.1994. Вищевказані періоди враховано до страхового стажу ОСОБА_1 .

Також Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вважає, що позивач помилково трактує норми ч. 2 ст.114 Закону № 1058-IV щодо наявності підстав для зменшення пенсійного віку на 20 років з врахуванням зниження пенсійного віку для чоловіків на 1 рік за кожний рік роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 114 та вказує, що зазначеними нормами встановлено право на зниження пенсійного віку для чоловіків на 1 рік за кожний рік роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами, які не мають стажу роботи, передбаченого абзацом першим цього пункту (тобто 10 років), але мають не менше половини стажу на зазначених роботах (тобто 5 років). Враховуючи зазначене, дана норма застосовується при наявності відповідного стажу роботи на пільгових умовах від 5 до 9 років. Відтак, максимальне зниження пенсійного віку в розумінні зазначеної норми Закону № 1058-IV (абз.3 ч.1 ст.114) можливе на 9 років (при наявності пільгового стажу 9 років), (60-9=51), тобто визначає право на призначення пільгової пенсії в 51 рік.

Крім того, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, позивач помилково тлумачить абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV щодо наявності достатньої кількості страхового стажу 15 років станом на дату звернення, оскільки дана норма передбачає наявність 15 років страхового стажу як умову призначення пенсії, виключно станом на 31.12.2017. Після цієї дати необхідний страховий стаж визначається згідно абз.2 ч.1 ст.26 та становить: - з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; - з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; - з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; - з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; - з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; - з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; - з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; - з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; - з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; - з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; - починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Звертає увагу суду, що імперативною нормою ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах чоловікам за умови досягнення 50 років при пільговому стажі 10 років (ч. 2 ст. 114) або ж за наявності пільгового стажу 25 років незалежно від віку (ч. 3 ст. 114). Зазначені норми кореспондуються з нормами Закону № 1788-XII (ч. 1 ст. 14 щодо визначення стажу та п. «а» ст. 13 щодо віку).

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 по справі №1-р/2020 вважає безпідставним, оскільки вказаним рішенням визнано неконституційними норми ст.13 Закону № 1788-XII із змінами, внесеними Законом №213-VIII, при цьому, зазначені зміни не торкнулись кількості необхідного пільгового стажу та віку, та норми ч.2 ст.14 Закону № 1788-XII із змінами, внесеними Законом №213-VIII щодо визначення розміру страхового стажу. Ч.1 ст.14 (щодо визначення необхідного пільгового стажу) предметом розгляду не була, зміни, внесені до зазначеної норми Законами № 904-IV від 05.06.2003 та № 1111-IV від 10.07.2003, неконституційними не визнавались.

Крім того, посилання позивача на постанову Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20 від 03.11.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вважає безпідставним, оскільки вказаною постановою вирішено правовідносини щодо права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 при досягненні віку, встановленого ст.13 Закону № 1788-ХІІ для жінок, що є іншими, не подібними до спірних правовідносин.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вказало, що згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 справа № 1-7/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Звертає увагу суду на те, що в наданій трудовій книжці позивача не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках, відомості про атестацію робочого місця тощо, відтак, на переконання Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області, зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не може бути встановлено лише на підставі записів трудової книжки, а й підлягає підтвердженню уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, як передбачено пунктом 20 Порядку №637.

Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за заявами від 23.02.2022 року, 30.04.2022 року та 12.05.2022 року, звертає увагу суду на наступне. Пунктом 10.2 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому, вважає, що суд повинен мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. При цьому, також рахує, що суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акту протиправним.

Поряд з іншим, також звертає увагу суду, що в документах, наявних в електронній пенсійній справі позивача у Підсистемі призначення та виплати пенсії відсутня заява від 30.04.2022 та прийняте відповідно до неї рішення.

Щодо вимоги прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 23.02.2022 року, звертає увагу суду на те, що відповідно до ст. 45 Закону № 1058-VI, пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Відповідно до п. 1.9 Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У зв`язку з наведеним вказало, що позивач не скористався правом, передбаченим п. 1.9. Порядку та не подав додаткових документів щодо підтвердження пільгового стажу роботи в строк, передбачений Законом, а тому, на переконання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підстав для призначення пенсії з дати звернення із заявою про призначення пенсії позивачу немає.

Також звернуло увагу на той факт, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Водночас Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначило, що навіть при врахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду навчання та періоду проходження строкової військової служби, пільгового стажу буде недостатньо для призначення пенсії позивача за віком на пільгових умовах.

При винесенні рішення просить врахувати позицію, висловлену в постанові Верховного суду від 06.03.2018 року № 754/14898/15-а.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, в свою чергу вказало, що позивач 12.05.2022 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На момент звернення позивачу виповнилося 48 років.

Так, зазначає, що за результатом вказаної заяви від 12.05.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 19.05.2022 № 60 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що станом на дату звернення страховий стаж позивача становив 45 років 05 місяців 00 днів, пільговий стаж з урахуванням пільгових довідок (роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) становить 20 років 02 місяці 28 днів, відповідно, відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на дату звернення, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

У зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу на дату звернення, зазначає Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за заявами позивача від 23.02.2022, 30.04.2022 та 12.05.2022 останній звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду Чернікової А.О. від 09 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/3632/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження суддею Черниковою Ангеліною Олександрівною одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі через особистий кабінет в системі «Електронний суд» або електронною поштою на е-mail: . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів ОСОБА_1 , які були взяті до уваги при вирішенні питання про відмову у призначені пенсії за його заявами від 23.02.2022 р., 30.04.2022 р. та 12.05.2022 р., та прийняті рішення ПФУ про відмову у призначенні пенсії позивачу, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області надати витребувані докази безпосередньо до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою від 09 вересня 2022 року суд залучив до участі у справі в якості: відповідача №2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за місцезнаходженням: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, , електронна адреса: ; відповідача № 3 - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за місцезнаходженням: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, , електрона адреса: . Встановив відповідачу №2 та відповідачу № 3 строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Зобов`язав відповідача №2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати суду матеріали пенсійної справи, які були взяті до уваги при винесенні рішення № 60 від 11 квітня 2022 року про відмову у призначенні пенсії позивачу (заява ОСОБА_1 , прийняте рішення, тощо). Зобов`язав відповідача №3 - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надати суду матеріали пенсійної справи, які були взяті до уваги при винесенні рішення № 60 від 19 травня 2022 року про відмову у призначенні пенсії позивачу (заява ОСОБА_1 , прийняте рішення, тощо). Розгляд адміністративної справи розпочав спочатку.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19 вересня 2022 року у справі № 200/3632/22 визначений новий склад суду: Головуючий суддя (суддя-доповідач): Христофоров А.Б.

Ухвалою від 22 вересня 2022 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії прийнято суддею Христофоровим А.Б. до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу № 2 - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та відповідачу № 3 - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати суду матеріали пенсійної справи, які були взяті до уваги при винесенні рішення № 60 від 11 квітня 2022 року про відмову у призначенні пенсії позивачу (заява ОСОБА_1 , прийняте рішення, тощо). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надати суду матеріали пенсійної справи, які були взяті до уваги при винесенні рішення № 60 від 19 травня 2022 року про відмову у призначенні пенсії позивачу (заява ОСОБА_1 , прийняте рішення, тощо).

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 30 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 № 341 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 на 90 діб.

На засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 12 серпня 2022 року № 573 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Також, на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 17.11.2022 № 2738-IX Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 на 90 діб.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, заяв від учасників справи про поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 .

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи та пояснень сторін, що викладені ними в позові та відзивах, позивач 23.02.2022, за допомогою Веб-порталу електронних послуг, звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення йому пенсії за віком.

У відповідності до 1 розділу Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції Постанови правління Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020) (далі Порядок 22-1) заява про призначення або перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.1. порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Крім того, судом, на підставі наданих матеріалів справи, було встановлено, що у відповідності до порядку 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви ОСОБА_1 від 23.02.2022 було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Розглянувши заяву позивача від 23.02.2022, за принципом екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області прийняло 11.04.2022 рішення № 60, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком з підстав недостатньої кількості необхідного пільгового стажу.

Так, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зазначено про те, що вік заявника на дату звернення становить 47 років 11 місяців. Необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повним робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, рудита інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить не менше 25 років. Пільговий стаж роботи становить 20 років 02 місяці 28 днів. У рішенні зазначено про те, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Також зазначено, що до пільгового стажу також зараховано всі періоди роботи. Дата з якої ОСОБА_1 матиме право на пенсійну виплату 22.03.2024.

Також як встановлено судом, позивач 12.05.2022, за допомогою Веб-порталу електронних послуг, знов звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Судом, на підставі наданих матеріалів справи, було встановлено, що у відповідності до порядку 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви ОСОБА_1 від 12.05.2022 було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області.

Розглянувши заяву позивача від 12.05.2022, за принципом екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області прийняло 19.05.2022 рішення № 60, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком з підстав недостатньої кількості необхідного пільгового стажу.

Так, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зазначено про те, що вік заявника на дату звернення становить 48 років. Необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повним робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить не менше 25 років. Страховий стаж особи (з урахуванням кратності) становить 45 років 05 місяців 00 днів. Пільговий стаж з урахуванням пільгових довідок (роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) становить 20 років 02 місяці 28 днів. У рішенні зазначено про те, що до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Також зазначено, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Трудова книжка, що видана на ім`я ОСОБА_1 28.08.1996 має, поряд з іншими, наступні записи:

- 01.09.1989 19.06.1993 навчання в Селидівському гірничому технікумі;

- 28.06.1993 15.12.1994 служба у Збройних військах;

- 27.01.1995 позивача прийнято на посаду гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті на дільниці вентиляції та техніки безпеки на Шахту № 1 «Новогродівська».

Відповідно до копії диплому серії НП, що виданий ОСОБА_1 19.06.1993, видно, що позивач в 1989 році вступив до Селидівського гірничого технікуму і в 1993 році закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності «гірнича електромеханіка» та здобув кваліфікацію «гірнича техніка електромеханіка».

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , що виданий на ім`я ОСОБА_1 28.09.1993, позивач в період з 28.06.1993 по 15.12.1994 проходив військову службу.

Відповідно до розрахунку стажу позивача станом на 11.04.2022 року до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди його роботи. Період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 по 19.06.1993 та період проходження позивачем військової служби зараховано лише до загального страхового стажу позивача.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Спірним питанням даних правовідносин є не врахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів його навчання та служби в армії, а також відмова призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 р. у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 23.02.2022, від 30.04.2022 та від 12.05.2022

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V (далі по тексту Закон №1058). Згідно ст. 58 Закону №1058 на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно пункту 1 частини 2 вказаної статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, врегульовано Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731) (далі по тексту Порядок № 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.1 Порядку №383 передбачено, що постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Пунктом 4.2 Порядку №383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Також вказані посади передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 N 162.

Відповідачем не заперечується той факт, що позивач працював на посадах, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 призначення пенсії за віком здійснюється за умови наявності для чоловіків пільгового стажу роботи за списком №1 не менше 10 років.

Крім того, 23 січня 2020 року Велика палата Конституційного Суду України ухвалила Рішення у справі № 1-5/2018(746/15) № 1-р/2020 за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі по тексту Закон № 213).

Цим Рішенням Конституційний Суд України визнав неконституційними положення, якими передбачено підвищення пенсійного віку для окремих категорій осіб. Йдеться про поетапне збільшення на 5 років віку для виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених в оспорюваних нормах Закону № 213.

Перевіряючи зазначені положення на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходить з того, що працівники, які працювали в шкідливих умовах, і погоджувалися на таку працю через можливість отримання окремих пільг, мали об`єктивні очікування, що у них є право виходу на пенсію на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788XII.

Після внесення змін Законом № 213, їх право виходу на пенсію на певних умовах звужено. Вказане Конституційний Суд України розцінив як погіршення їх юридичного становища щодо права призначення пенсії.

Суд вказав наступне:

«Перевіряючи статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходить з такого.

Вказаними положеннями Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 13, частиною другою статті 14, пунктами „б„г статті 54 Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213 у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону № 213 змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.

Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Отже, особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213.

Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином, стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність».

З огляду на все це, Конституційний Суд України в и р і ш и в:

1. Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII.

2. Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б „г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

„На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, позивач мав право на призначення пенсії за віком , зокрема з 23.02.2022 року, коли вперше звернувся за пенсією.

Суд погоджується з твердженням позивача, що маючи пільгового стажу більше ніж 20 років, він має право на зменшення пенсійного віку.

Крім того станом на 23.02.2022 року позивачу виповнилось 47 повних років.

Відповідно до розрахунку стажу позивача для призначення пенсії його пільговий стаж становить 20 років 02 місяці 28 днів. До пільгового стажу зараховано всі періоди. Необхідний страховий стаж становить 25 років.

Тобто, станом на момент звернення із заявою (23.02.2022) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач мав необхідний страховий та пільговий стаж.

Щодо не зарахування періоду служби в Радянській армії суд зазначає наступне.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , що виданий на ім`я ОСОБА_1 28.09.1993, позивач в період з 28.06.1993 по 15.12.1994 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Постановою Ради міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 затверджено Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій.

Відповідно до пункту 109 вказаного Положення при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці періоди,строкової служби в Радянській армії прирівнюються за вибором яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що слідом за періодом строкової служби в армії позивач працював на посаді гірничого майстра підземного .

Оскільки така робота відноситься до Списку № 1, відтак за бажанням позивача служба в армії, що передувала цій роботі має зараховуватися до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи період навчання з 01.09.1989 19.06.1993 в Селидівському гірничому технікумі суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідно до копії диплому серії НП, що виданий ОСОБА_1 19.06.1993, видно, що позивач в 1989 році вступив до Селидівського гірничого технікуму і в 1993 році закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності «гірнича електромеханіка» та здобув кваліфікацію «гірнича техніка електромеханіка». Після закінчення технікуму позивач в період з 28.06.1993 по 15.12.1994 проходив військову службу в Лавах Радянської Армії. Безпосередньо після проходження військової служби позивача 27.01.1995 прийнято на посаду гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті на дільниці вентиляції та техніки безпеки на Шахту № 1 «Новогродівська».

Виходячи з наведеного період навчання з 01.09.1989 19.06.1993 в Селидівському гірничому технікумі має бути зараховано до пільгового стажу роботи за списком №1.

Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на цей час органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплату пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Проте, відповідно до положень частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що періоди навчання та проходження позивачем строкової військової служби підлягають зарахуванню до його пільгового стажу роботи.

Окрім цього також було встановлено, що позивач має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, на підставі Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, відповідно до п.1.1 розділу І постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2002 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», серед інших заяв, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1. Порядку №22-1).

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (4.2. Порядку №22-1).

Згідно з п.4.10. Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, заява про призначення пенсії подається особою до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію), після сканування якої та сканування копій доданих до неї документів (формування електронної пенсійної справи), за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Отже, заява про призначення пенсії може бути розглянута як територіальним органом Пенсійного фонду, до якого заява була подана, так і іншим територіальним органом Пенсійного фонду.

А вже після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Розглянувши заяву позивача від 23.02.2022, за принципом екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області прийняло 11.04.2022 рішення № 60, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком з підстав недостатньої кількості необхідного пільгового стажу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.04.2022 № 60 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.05.2022 № 60 та в свою чергу зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 23.02.2022 р. та зарахувати час навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 р. по 19.06.1993 р. та час проходження строкової військової служби з 28.06.1993 р. по 15.12.1994 р. до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р. та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 р. у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 23.02.2022 р.

Позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування рішення, що було прийнято пенсійним органом за результатами розгляду заяви позивача від 30.04.2022 задоволенню не підлягають, оскільки під час розгляду справи позивачем звернення до пенсійного органу із такою заявою не доведено, а відповідачами спростовано.

Також позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати час навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 р. по 19.06.1993 р. та час проходження строкової військової служби з 28.06.1993 р. по 15.12.1994 р. до страхового стажу не підлягають задоволенню з тих підстав, що матеріалами справи підтверджено зарахування вказаних періодів до страхового стажу роботи позивача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За таких обставин позов підлягає частковомузадоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В той же час частиною 8 тієї ж статті, поряд з іншим, передбачено, що, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За подання до суду даного позову позивач сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн.

Таким чином, враховуючи, що позов судом задоволений частково, проте спір виник внаслідок неправильних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, суд приходить до висновку, що з останнього, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача слід стягнути судовий збір в повному обсязі, а саме 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (юридична адреса: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (юридична адреса: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 11.04.202 року № 60 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області від 19.05.2022 року № 60 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (юридична адреса: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) від 23.02.2022 про призначення пенсії за віком, зарахувавши час навчання у Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1989 по 19.06.1993 та час проходження строкової військової служби з 28.06.1993 по 15.12.1994 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (юридична адреса: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Герцена, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні, 40 копійок.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 28 грудня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров