Справа № 400/2920/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 400/2920/19

адміністративне провадження № К/9901/11730/20 (К/9901/33016/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївмолпром» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито

за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" та Головного управління ДПС у Миколаївській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020, прийняту у складі колегії суддів: Танасогло Т.М. (головуючий), Димерлія О.О., Єщенка О.В.

І. Суть спору

1. 15.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Миколаївмолпром» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС у Миколаївській області), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 30.08.2019, яким товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 811 431 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 405 715,50 грн.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що договори, укладені з контрагентами у перевіряємий період, мали реальний характер та підтверджені первинними документами, тоді як висновки відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені належними доказами, а прийняте на підставі таких висновків спірне податкове повідомлення рішення є протиправним.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Судами попередніх інстанцій установлено, що у період з 29.07.2019 по 06.08.2019 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Миколаївмолпром» з питань достовірності нарахування сум від`ємного значення та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за травень 2019 року, за наслідками якої складено акт від 13.08.2019 № 1138/14-29-12-02-06/25409745.

4. На підставі складеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 30.08.2019 № 2, яким ТОВ «Миколаївмолпром» зменшено суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню з податку на додану вартість на 811 431 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 405 715,50 грн.

5. За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та, відповідно, завищення сум ПДВ, які підлягають бюджетному відшкодуванню на 811 431 грн., внаслідок:

6. - заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 746 501 грн. по операціям з придбання сирів в асортименті у ТОВ «Марківський сирзавод», ТОВ «Iмпорт Гранд Iст», ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України»;

7. - завищення податкового кредиту по операціям з ТОВ «Смарт Оіл» та ТОВ «Оптсирторг» на суму 64 930 грн.

8. У акті перевірки контролюючий орган посилався на те, що в ході проведення перевірки було встановлено, що придбаний позивачем сир у ТОВ «Марківський сирзавод», ТОВ «Iмпорт Гранд Iст», ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України» не використовувався у власній господарській діяльності, реалізації його товариством не здійснювалась, тоді як залишки сиру станом на 31.05.2019 на підприємстві відсутні.

9. Посилаючись на п. 198.5 ст. 198 ПК України, відповідач вважає, що ТОВ «Миколаївмолпром» зобов`язано було нарахувати податкові зобов`язання за вказаними операціями, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу.

10. Також відповідачем не встановлено походження товару, придбаного ТОВ «Миколаївмолпром» у ТОВ «Смарт Оіл» та ТОВ «Оптсирторг», оскільки за інформацією комп`ютерних баз даних та автоматизованих систем ДФС, а також даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання зазначеними контрагентами позивача товару, який в подальшому реалізовувався на адресу позивача.

11. На підставі викладеного перевіряючі дійшли висновку про порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.5, п. 198.6 ст. 198 п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2019 року на суму 811 431 грн.

12. На підставі акту відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.08.2019 №2, яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування 811431 грн. та штрафні санкції в сумі 405715,50 грн.

13. Уважаючи таке рішення необґрунтованим, платник податків звернувся з цим позовом до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

14. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 позов задоволено.

15. Суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «Миколаївмолпром», посилався на те, що факт отримання продукції (товарів) та подальше їх використання у господарській діяльності позивачем підтверджується наданими товариством первинними документами, які оформлені належним чином. Суд першої інстанції вважав, що відповідач не довів суду, що ТОВ «Миколаївмолпром» допустило порушення норм податкового законодавства, у зв`язку з чим дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення належить скасувати, а позов задовольнити.

16. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 26.03.2020 рішення суду першої інстанції скасував, позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення №2 від 30.08.2019 в частині зменшення ТОВ "Миколаївмолпром" суми бюджетного відшкодування на 64 930 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 32 465 грн.

IV. Касаційне оскарження

17. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати його рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

18. Відповідач не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції також подав касаційну скаргу, в якій просить у задоволенні позову відмовити повністю.

19. Як підставу касаційного оскарження сторони посилаються на пункт 1 частини четвертої статті 328 КС України, - застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

20. Пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

21. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

22. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

23. Підпункт 134.1.1. пункту 134.1. статті 134.

24. Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

25. Пункт 198.1. статті 198 ПК України

26. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

27. а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

28. б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

29. в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

30. г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

31. Абзац 1 пункту 198.2. статті 198 ПК України

32. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

33. дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

34. дата отримання платником податку товарів/послуг.

35. Пункт 198.3 статті 198 ПК України

36. кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

37. Нарахування податкового Податковий кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

38. Пункт 198.6 статті 198 ПК України

39. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

40. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

41. Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

42. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

43. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

44. Частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

45. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

46. Частина друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

47. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

VІ. Оцінка Верховного Суду

48. Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення №2 від 30.08.2019, яке ґрунтується на висновках останнього про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

49. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

50. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

51. Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

52. Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

53. Судами попередніх інстанцій установлено, що у перевідяємий період травень 2019 року позивач придбавав сировину для виробництва молочної продукції, а також транспортних послуг, пакувальних матеріалів, паливно-мастильних матеріалів для поставки молочної продукції (молочної пасти, солодковершкової «PASTORAL») на експорт.

54. В ході проведення перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області встановлено, що у перевіряємий період (травень 2019 року) ТОВ «Миколаївмолпром» фактично здійснювало закупівлю рослинних жирів та молочних продуктів в асортименті для власного виробництва та оптової торгівлі, у т.ч. за межі митної території України.

55. При цьому, встановлено факт придбання товариством позивача у травні 2019 року у ТОВ «Марківський сирзавод», ТОВ «Iмпорт Гранд Iст», ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України» сирів в асортименті, на загальну суму 8 519 773,84 грн. (ПДВ 746 501,08 грн.), реалізація яких не здійснювалась та залишки станом на 31.05.2019 року яких відсутні.

56. Так, у перевіряємому періоді ТОВ «Миколаївмолпром» здійснювало придбання товарів у ТОВ «Смарт Оіл» (маргарину та жиру) та у ТОВ «Оптсирторг» (сиру твердого) на загальну суму 389 581,02 грн., з яких ПДВ - 64 930,17 грн., походження яких не встановлено.

57. З наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що 10.04.2019 ТОВ «Миколаївмолпром» було укладено з ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України» договір постачання № 10/04-0019, за умовами якого ТОВ «Торговий дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України», на підставі заявки Покупця, зобов`язується передати у власність позивача продукти харчування, асортимент, кількість та ціна, яких визначена у видаткових накладних до договору.

58. У підтвердження виконання умов договору позивачем були надані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, згідно яких на адресу ТОВ «Миколаївмолпром» поставлено наступний товар: жир замінник молочного жиру «Фетимілк-Сир 01АК», жир замінник молочного жиру «Феттимілк 03», пасту рослинно-вершкову, спреди солодковершкові, масло селянське, олію пальмову, маргарин та сир в асортименті.

59. 30.04.2019 між позивачем та ТОВ «Імпорт Гранд ІСТ» було укладено договір поставки №30/04-МЛ, за умовами якого контрагент позивача зобов`язався поставити позивачу продукцію, а саме молоковмісні харчові продукти (сир, спред), кількість та вартість яких зазначається в додаткових документах: видаткових накладних, рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною договору.

60. У підтвердження виконання умов договору позивачем були надані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, згідно яких на адресу ТОВ «Миколаївмолпром» поставлено сир в асортименті та спред.

61. Також, у перевіряємий період між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Марківський Сирзавод» укладено договір купівлі-продажу №2.05.19.1 від 02.05.2019, за умовами якого ТОВ «Марківський Сирзавод» зобов`язується передати товар, найменування, ціна, кількість та асортимент якого визначається у специфікаціях (накладних), як є невід`ємними частинами цього договору.

62. У підтвердження поставки товару, а саме - сиру, позивачем були надані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.

63. Крім того, між ТОВ «Миколаївмолпром» та товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Оіл» було укладено договір поставки №76 від 17.04.2019, за умовами якого ТОВ «Смарт Оіл» зобов`язувалось поставити та передати позивачу товар, а саме, масло-жирову продукцію.

64. На підтвердження реальності господарської операції по поставці маргарину та жиру за вищезазначеним договором позивачем надано видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні.

65. 17.05.2019 між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптисирторг» було укладено договір № 1/05/17, за умовами якого ТОВ «Оптисирторг» зобов`язувалось поставити протягом дії договору товар в асортименті та кількості, що остаточно погоджується сторонами в накладних та/або заявках, які є невід`ємною частиною цього договору.

66. На підтвердження виконання вимог зазначеного договору по поставці сиру, позивачем надано до суду видаткову накладну, рахунок на оплату, товарно-транспортну накладну.

67. У свою чергу судами встановлено та з акту перевірки вбачається, що, згідно з наданою позивачем інформацією про залишки товарно-матеріальних цінностей за даними бухгалтерського обліку у періоді з 01.05.2019 по 31.05.2019, у травні 2019 року на субрахунку 25 "Полуфабрикати" у позивача були відсутні залишки всього асортименту сирів станом як на 01.05.2019, так і на 31.05.2019. При цьому, відповідно до зазначеної інформації вказано кількість сиру, яка надійшла та вибула у травні 2019 року.

68. Аналогічно відсутні залишки сиру станом на травень 2019 року на субрахунку 26 "Готова продукція".

69. Позивач указує, що придбаний у ТОВ «Марківський сирзавод», ТОВ «Iмпорт Гранд Iст» та ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України» сир в асортименті був переданий у переробку для виготовлення сирної пасти, яка в подальшому використовується як складова нової продукції, яку виготовляє ТОВ «Миколаївмолпром»,

70. На підтвердження зазначеного надав рапорт про переробку сировини і виробленої продукції ТОВ "Миколаївмолпром" за травень 2019 року (сирний цех) № 9 без зазначення дати його складання та дати здійснення виробничого процесу - переробки.

71. Згідно з указаним рапортом № 9 сир, придбаний у контрагентів, використаний товариством для виготовлення сирної пасти.

72. Суди вказазли, що відсутність дати складання рапорту про переробку сировини і виробленої продукції унеможливлює встановлення дати виробничого процесу по переробці продукції та оцінку фактичної можливості його виконання, з урахуванням здійснення операцій по придбанню товару у контрагентів, в тому числі і 29.05.2019, та обсягу продукції, вказаного в рапорті для переробки (більше 94 тис. кг).

73. У ході проведення перевірки на вимогу контролюючого органу ТОВ "Миколаївмолпром" не надало затверджених технологій виробництва, калькуляцій собівартості 1 кг продукції власного виробництва. При цьому, керівником підприємства також не надано на вимогу перевіряючих пояснень з приводу відсутності реалізації сирів та відсутності їх залишків станом на 31.05.2019.

74. Будь-яких пояснень та доказів щодо конкретного використання придбаного у контрагентів сиру у власній господарській діяльності, окрім згаданого рапорту, підприємство не надало. Натомість посилаючись на те, що сир використовувався товариством для виготовлення сирної пасти, з якої в подальшому виготовляється нова продукція, позивачем не вказано, яка саме нова продукція виготовляється, а станом на час розгляду справи не надано доказів виготовлення так званої "нової продукції" та її використання у власній господарській діяльності.

75. На підставі наведеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наданий позивачем рапорт, сам по собі, не може вважатись належним доказом здійснення переробки придбаного у травні 2019 року сиру у контрагентів ТОВ «Марківський сирзавод», ТОВ «Iмпорт Гранд Iст» та ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України» та наявності у товариства права на віднесення вказаних сум до податкового кредиту, який враховується при визначенні від`ємного значення податку на додану вартість. Зазначене унеможливлює підтвердження факту пов`язаності придбання зазначеної вище продукції та використання її у власній господарській діяльності позивача.

76. Також суд апеляційної інстанції вказав, що позивач не надав до суду доказів повної оплати товарів від контрагентів ТОВ «Iмпорт Гранд Iст» та ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України», тобто фактичного руху активів на рахунку платника за результатами виконання умов договорів поставки. За даними перевірки, станом на 31.05.2019 за позивачем рахуються кредиторські заборгованості перед вказаними підприємствами.

77. Цей суд установив, що відповідно до наданих платіжних доручень, товариством проведено часткову сплату грошових коштів на рахунок ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України», яка відбувалась у червні та липні 2019 року.

78. При цьому, позивачем були надані договори від 12.06.2019 року та від 31.07.2019 року про переведення боргу, згідно з якими Первісний боржник (ТОВ "Миколаївмолпром") перевів борг за договором від 10.04.2019 року № 10/04-00019 перед Кредитором (ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України») на Нового боржника ( ОСОБА_1 ). Відповідно до пункту 2.1 договору про переведення боргу від 12.06.2019 року за переведення боргу Первісний боржник сплачує Новому боржнику суму у розмірі 8 319 773,84 грн. (що фактично дорівняє сумі боргу), а згідно п. 2.1 договору про переведення боргу від 31.07.2019 року Первісний боржник сплачує Новому боржнику за переведення боргу суму 2 105 818,80 грн. (яка також дорівнює сумі боргу за основним договором від 10.04.2019 року № 10/04-00019).

79. Доказів сплати відповідних коштів за переведення боргу Новому боржнику позивачем не надано.

80. Суд апеляційної інстанції вказав, що позивачем не доведено, що вчинення розглядуваних операцій мало на меті досягнення позитивного економічного ефекту, не надано доказів необхідності та доцільності використання придбаних товарів в господарській діяльності товариства, доказів належного виконання умов укладених договорів в частині оплати товарів, фактичного руху активів на рахунку платника за результатами виконання умов договорів поставки. Позивачем не було доведено причинного зв`язку між придбанням розглядуваної продукції та отриманням економічної вигоди, а також наміру придбання позивачем продукції для її подальшого використання у власній господарській діяльності, впливу придбаних товарів на результати господарської діяльності.

81. З огляду на викладене Верховний Суд підтримує висновки суду апеляційної інстанції про порушення позивачем вимог п. 198.5 ст. 198 ПК України в частині зобов`язання визначити податкові зобов`язання з ПДВ за наслідками здійснених операцій з ТОВ «Марківський сирзавод», ТОВ «Iмпорт Гранд Iст» та ТОВ «Торговий Дім «Євро-М`ясо-Холдинг-України» у сумі 746 501 грн.

82. Щодо зменшення позивачеві суми буджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 64 930 грн судом апеляційної інстанції встановлено таке.

83. У зв`язку з невстановленням факту придбання контрагентами позивача товару, який згідно наданих документів реалізовувався на адресу ТОВ "Миколаївмолпром" контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем суми податкового кредиту по операціям з ТОВ "Смарт Оіл" та ТОВ «Оптисирторг».

84. Вказаного висновку контролюючий орган дійшов за наслідком дослідження інформаційних баз даних ДФС та Єдиного реєстру податкових накладних. В акті перевірки відповідач зазначив, що в ході аналізу зазначених інформаційних систем не вдалось підтвердити походження придбаного позивачем товару, з огляду на відмінність номенклатури товару, який придбавлявся ТОВ "Оптсирторг" та ТОВ "Смарт Оіл" у контрагентів та який в подальшому постачався на адресу ТОВ "Миколаївмолпром".

85. Верховний Суд в постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

86. Крім того, колегія суддів уважає необґрунтованими посилання скаржника на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки остання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

87. Отже, що суди дійшли правильного висновку про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження власних доводів щодо завищення ТОВ "Миколаївмолпром" податкового кредиту по операціям з ТОВ "Оптсирторг" та ТОВ "Смарт Оіл" на суму 64 930 грн. та відповідно завищення у зв`язку із цим сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

88. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування цього судового рішення, а тому касаційні скарги слід залишити без задоволення.

89. Колегія суддів уважає безпідставними посилання скаржників на висновки Верховного Суду, які на їхню думку, не були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень, скільки вони здійснені за різних фактичних обставин, з урахуванням повноти, належності, достатності доказів, наданих учасниками справи та зібраних судами у кожній конкретній справі в підтвердження складу податкових правопорушень.

90. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

91. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" та Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

2. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2020 року у справі № 400/2920/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко