Справа № 420/15788/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.10.2022 № 414, яким начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до п. в ст. 48 та ст. 55 розділу ІІІ Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та оголошено сувору догану; визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.10.2022 № 414, яким начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 позбавлено премії та грошової винагороди за жовтень 2022 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утриману премію та грошову винагороду за жовтень 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.10.2022 року щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, однак, 11.10.2022 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/1547/22, провадження у справі відповідно нього закрито. При цьому, постанова суду від 11.10.2022 року має преюдиційне значення. Однак, 11.10.2022 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Разом з тим, відповідач не врахував постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2022 у справі № 521/1547/22, якою встановлено відсутність факту перебування 10.10.2022 року на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до протиправного накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення премії з грошовою винагородою за жовтень 2022 року.

Представником відповідача Військової частини НОМЕР_1 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що командиром військової частини НОМЕР_1 було складено протокол А2171 №3 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно старшого солдата ОСОБА_1 (за вживання алкогольних напоїв). Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 15.08.2022 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч. З ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 215 НМДГ, а саме 3655,00 грн. на користь держави. 10.10.2022 року було повторно складено протокол А2171 №6 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст. 172-20 КУпАП та відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 11.10.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Малиновським районним судом міста Одеси при розгляді другої адміністративної справи №521/15047/22 відносно вчинення старшим солдатом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за вживання алкогольних напоїв і порушення несення військової служби не враховано, що зазначене правопорушення носить систематичний характер і його було піддано адміністративному стягненню протягом року (що підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.08.2022року по справі №521/11640/22), хоча в протоколі зазначене стягнення було вказано. Зазначене свідчить, що в діях старшого солдата ОСОБА_1 присутній правовий нігілізм до норм законодавства України щодо порядку і правил несення військової служби та позивач свідомо порушує зазначені норми законодавства. Командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ (з адміністративно- господарської діяльності) від 11.102022 №414, відповідно до якого не тільки за вживання алкогольних напоїв, а й за систематичне порушення військової дисципліни, що передбачено статтями вище, було притягнено військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Відповідно до п. 5 Розділу XVI цього наказу, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення. Тобто, для позбавлення щомісячної премії військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_1 за жовтень 2022 року не потрібно ні постанова суду, ні службове розслідування, а достатньо самого факту вживання алкогольних напоїв та виявлення його в нетверезому стані. Факт перебування старшого солдата ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом №001369 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 07.10.2022 року (додаток додається). Тому ствердження позивача, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння є оманливим. Відповідно до рішення Міністра оборони України, яке доведено до всіх телеграмою від 25.03.2022 № НР248/1298, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, в абз. 9 пункту 10 визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень та 30000 гривень не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, в якому здійснено таке порушення. Військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації старшому солдату ОСОБА_1 було знято тільки за серпень та жовтень місяць 2022 року щомісячну премію та додаткову винагороду, коли був факт вживання ним алкогольних напоїв та порушення порядку і несення військової служби, за наступні місяці їх він отримував.

Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить службу на посаді начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 12).

15 серпня 2022 року постановою Малиновського районного суду міста Одеса по справі № 521/11640/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП і та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 НМДГ а саме 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок на користь держави.

07 жовтня 2022 року КНП "ООМЦПЗ "ООР" щодо ОСОБА_1 , 16.06.1988 року, складено протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 001369 (а.с. 39-40).

10 жовтня 2022 року на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт командира батальйону, яким повідомлено про те, що 07.10.2022 року близько 15:00 год. лейтенантом ОСОБА_3 був виявлений у стані алкогольного сп`яніння ст. солдат ОСОБА_4 (а.с. 58)

10 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , 16.06.1988 року, складено протокол № 6 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (а.с. 13-14).

11 жовтня 2022 року постановою Малиновського районного суду міста Одеса по справі № 521/15047/22 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

11 жовтня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 414, яким за порушення ст. 11, 13, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до п. «в» ст. 48 та ст. 55 розділу ІІІ Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України оголошено судову догану; за перебування на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння, начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 , позбавлено премії за жовтень 2022 року у відповідно до вимог Наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами) та додаткової винагороди за жовтень 2022 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами), окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29 (а.с. 51).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Відповідно до ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно ст. 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до ст. 55 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"г", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.

Згідно ст. 83, 84, 87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Відповідно до додатку 12 п. 2 наказу Міністра оборони України № 604 від 29.11 року, визначено Перелік порушень військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану військової дисципліни, серед яких, зокрема розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів військовослужбовцем на території військових частин (військових об`єктів) або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби (поява на території військової частини) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається, з матеріалів справи 10 жовтня 2022 року на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт командира батальйону, яким повідомлено про те, 07.10.2022 року близько 15:00 год. лейтенантом ОСОБА_3 був виявлений у стані алкогольного сп`яніння ст. солдат ОСОБА_4 . Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння в подальшому був підтверджений в лабораторії наркологічного диспансеру (0,65 проміле) (а.с. 58).

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що 11.10.2022 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 521/1547/22, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрито, оскільки відсутність складу адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність складу дисциплінарного проступку.

В той же час, дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку правову кваліфікацію ті самі дії особи-військовослужбовця отримали в межах адміністративного провадження та які наслідки у підсумку настали чи можуть настати для такої особи.

При цьому, в постанові від 11.10.2022 року по справі № 521/1547/22 Малиновський районний суд м. Одеси вказав, що суд позбавлений можливості встановити вину у вчинені ОСОБА_1 адмінінстративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 КУпАП, оскільки в протоколі не наведено належну кваліфікацію його дій та не надано доказів на її підтвердження, тому за таких обставин справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2022 року КНП "ООМЦПЗ "ООР" щодо ОСОБА_1 , 16.06.1988 року, складено протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 001369 (а.с. 39-40).

Згідно протоколу від 07.10.2022 року в графі 14 висновок огляду зазначено «алкогольне сп`яніння».

В графі 10 «відомості про останнє вживання алкоголю або інших психоактивних речовин: суб`єктивні та об`єктивні (згідно документів, інших джерел, зі слів обстежуваного)» протоколу від 07.10.2022 року зазначено «спиртні напої вживав учора», а в графі 11 «запах алкоголю чи іншої речовини з рота» вказано «запах алкоголю з порожнини рота».

В графі 12 «час та результат дослідження» вказано «тест № 47239 етанол 0,65 проміле».

В графі 15 «підпис обстежуваного про ознайомлення з результатами огляду» містить підпис та в ній відсутні будь-які зауваження чи заперечень щодо результатів медичного огляду стану сп`яніння ОСОБА_1 .

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 10.10.2022 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння, алкогольні напої не вживав та у такому стані на службу не з`являвся, суд не приймає до уваги, оскільки з оскаржуваного наказу вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння 07.10.2022 року, а не 10.10.2022 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 07.10.2022 року, під час знаходження на службі та проведення медичного огляду стану сп`яніння ОСОБА_1 , результати якого підтверджені протоколом №001369, позивач, ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

При цьому, в постанові Малиновського районного суду міста Одеса від 15 серпня 2022 року по справі № 521/11640/22, яка набрала законної сили, зазначено, що ОСОБА_1 суду пояснив, що він дійсно 07.10.2022 року прибув на службу із запахом алкоголю, оскільки напередодні вживав алкоголь, але не в цей день.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що командиром військової частини НОМЕР_1 не було враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка позивача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що постановою Малиновського районного суду міста Одеса від 15 серпня 2022 року по справі № 521/11640/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 215 НМДГ а саме 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок на користь держави.

В той же час, відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

При цьому, Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, що в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Суд вважає не спроможними посилання представника позивача на те, що постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 не передбачена можливість позбавлення додаткової винагороди у зв`язку із вчинення дисциплінарного стягнення, оскільки п. 2-1 вказаної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. В той же час, з оскаржуваного наказу вбачається, що ОСОБА_1 позбавлено додаткової грошової винагороди за жовтень 2022 року, зокрема відповідно до окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами

За таких підстав, суд дійшов висновку, що командир Військової частини НОМЕР_1 при прийняті оскаржуваного наказу від 11.10.2022 року № 414 дія на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.10.2022 № 414, яким начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності відповідно до п. в ст. 48 та ст. 55 розділу ІІІ Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та оголошено сувору догану; визнання протиправним та скасування п. 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.10.2022 № 414, яким начальника електростанції взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 позбавлено премії та грошової винагороди за жовтень 2022 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утриману премію та грошову винагороду за жовтень 2022 року, - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.