Справа № 761/35824/21
Суддя: Фролова І. В.
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/761/12/22
19 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Фролової І.В.,
секретаря судового засідання - Ілюхіної О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат,-
У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Фролової І.В. перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 07 вересня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат було задоволено частково.

Було вирішено: «Скасувати постанову серії ДП18 № 258935 від 20.09.2021 р., винесену взводу № 2 роти 5 батальйону Зполку 5 з (ОПБ) УПП в м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, якою притягненою ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

В решті вимог - відмовити.».

13 вересня 2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат.

Відповідно до заяви заявник просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

адміністрації) на її користь судових витрат по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Заявник в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, а тому відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Зі змісту рішення від 07 вересня 2022 року вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат було задоволено частково, однак питання щодо стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн., судом не вирішувалось.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частиною 3 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім вищезазначеного закону, порядок оплати праці адвоката регулюється Правилами адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України.

Так, відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики - формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. При цьому суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (ч.9 ст. 139).

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

Суд, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 02.09.2020 року у справі №826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Олексієнко М.М. було укладено Договір №27/09/21-122 про надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до п.4.2 Договору вбачається, що базова вартість правничих послуг визначається сторонами в Додатковій угоді №1 до Договору.

Відповідно до актів виконаних робіт від 07.09.2022 р., 08.02.2022 р., 30.09.2021 р. вбачається, що представником Позивача було здійснено наступні правничі послуги:

- постанови ДП 18 № 258935 про накладання адміністративного стягнення та стягнення витрат за евакуацію транспортного засобу та стоянку автомобіля до Шевченківського районного суду м. Києва від 30.09.2021 р.;

- складання та подання клопотання про розгляд справи без участі до Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/35824/21 від 08.02.2022 р.;

- складання та подання клопотання про заміну неналежного відповідача до Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/35824/21 від 08.02.2022

Згідно з Меморіальним ордером №@PL711663 від 27.09.2021 вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-243, 248, 252, 255, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенанта поліції Хомича Володимира Броніславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Інспектор взводу 2 роти 5 батальйону 3 полку 5 з (ОПБ) УПП м. Києва лейтенант поліції Хомич Володимир Броніславович, адреса місцезнаходження - 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса місцезнаходження - 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, .

Суддя: