Справа № 520/19401/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

29 грудня 2022 року Справа № 520/19401/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заічко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву позивача про зміну способу виконання рішення по справі № 520/19401/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду року звернувся позивач із заявою про зміну способу виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 520/19401/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованих, але не виплачених, доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 включно у загальній сумі 139 639,80 гривень.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 520/19401/2020 виконана частково, а саме в частині нарахування доплат до встановленої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 включно на загальну суму 139639,80 грн., однак вищевказані кошти на даний час не виплачені.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 05.03.2019 по 31.12.2020 включно, виходячи 59% грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020, протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок встановленої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 05.03.2019 по 31.12.2020 включно виходячи 59% грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020, виходячи з наступних складових грошового забезпечення: 1) посадовий оклад 8570,00 грн.; 2) оклад за військовим званням 1480,00 грн.; 3) надбавка за вислугу років (45%) 4522,00 грн.; 4) надбавка за особливості проходження служби (30%) 4371,75 грн.; 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1285,50 грн.; 6) премія (30%) 2571,00 грн., та всього разом 22800,75 грн.;

- стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати суми доплат до встановленої пенсії за пенсійною справою № , які підлягають нарахуванню та виплаті за період з 05.03.2019 по 31.12.2020 включно, виходячи з 59% розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020, в розмірі 106176,11 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати доходів, нараховану згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за період з 05.03.2019 по 31.12.2020 в розмірі 4386,06 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 включно, виходячи 59% грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 включно виходячи 59% грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020, виходячи з наступних складових грошового забезпечення: 1) посадовий оклад 8570,00 грн.; 2) оклад за військовим званням 1480,00 грн.; 3) надбавка за вислугу років (45%) 4522,00 грн.; 4) надбавка за особливості проходження служби (30%) 4371,75 грн.; 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1285,50 грн.; 6) премія (30%) 2571,00 грн., та всього разом 22800,75 грн.; з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходу за період з 01.04.2019 по 31.12.2020, розрахувавши її розмір за методикою, відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 520/19401/2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі № 520/19401/2020 скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнино частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 включно, виходячи 59% грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 включно виходячи 59% грошового забезпечення, встановленого на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виданої СЗР України № 223 від 02.11.2020, виходячи з наступних складових грошового забезпечення: 1) посадовий оклад 8570,00 грн.; 2) оклад за військовим званням 1480,00 грн.; 3) надбавка за вислугу років (45%) 4522,00 грн.; 4) надбавка за особливості проходження служби (30%) 4371,75 грн.; 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1285,50 грн.; 6) премія (30%) 2571,00 грн., та всього разом 22800,75 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у разі невиконання рішення суду, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, в розумінні наведеної ст. 378 КАС України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Суд зазначає, що заява ОСОБА_1 стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини вказаного рішення суду, оскільки з неї випливає наявність нових позовних вимог, які не були заявлені позивачем під час розгляду справи та неможливості їх заявлення при первинному зверненні до суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справи №№ 21-394а14, 21-475а14) та постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року (справа №281/1618/14-а), від 10.07.2019 року (справа № 755/7078/16-а).

Таким чином, зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про заміну способу виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 371, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 520/19401/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання, проте, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.