Справа № 420/15012/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті ( далі відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 332265 від 03.10.2022 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних позовних вимог, позивач вказує, що оскаржуваною постановою відповідача № 332265 від 03.10.2022 року до нього застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн. на підставі абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, у зв`язку з тим, що під час перевірки виявлено перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 10 %, але не більше 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, про що складено Довідку № 0053398 від 02.09.2022 року. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною, оскільки вважає, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на розпорядчі документи відносно проведення заходів контролю (наказ, направлення, графік проведення перевірок), наслідком проведення яких є винесення оскаржуваної Постанови, , що свідчить про порушення порядку та процедур встановлених статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги, при винесенні оскаржуваного рішення. При проведенні перевірки співробітниками Укртансбезпеки порушенні процедури проведення перевірки та порядок оформлення результатів перевірки, необ`єктивний та упереджений розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 19 Порядку № 879 під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. Єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08. Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Зазначає, що, перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. У постанові від 06.09.2021 року по справі № 620/6038/20 Шостий апеляційний адміністративний суд (м. Київ) визнав, що на сьогодні у підрозділів Укртрансбезпеки відсутні правові підстави для зважування сипучих та рідких вантажів. З огляду на вказане позивач просить задовольнити позовні вимоги.

08.11.2022 р. відповідачами надано відзив на позов, яким заперечують проти його задоволення, вказуючи на те, що під час проведення рейдової перевірки 02.09.2022 на автодорозі Київ-Одеса 210 км + 450 м старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області на підставі направлення на перевірку від 25.08.2022 № 012908 було зупинено транспортний засіб марки MAN/SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 та проведено перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт. За її результатом виявлено порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу: навантаження на одиночну вісь замість 11,5 тон становило 13,74 тон (перевищення на 19,5%), про що складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.09.2022 № 0068502, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.09.2022 № 0053398. В подальшому, 03.10.2022 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області прийнято постанову № 332265 про застосування адміністративно- господарського штрафу щодо ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, за перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У відповідності до частин 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Крім того, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил № 1306, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм. У спірному випадку повна маса транспортного засобу не перевищувала допустиму вагу, проте навантаження на одиночну ось перевищувало нормативно допустиме значення. Так, виявлено факт перевантаження на одиночну вісь (13,74 тон) при дозволених 11,5 тон, що складає 19,5 % перевищення. Разом з тим, позивачем не було доведено факт наявності у останнього відповідного дозволу, а отже за описаних обставин відповідачі мали достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІ. При цьому, відповідач вказує, що відсутність методики не є підставою для не внесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів габаритні параметри яких перевищують нормативні та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, не свідчить про те, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства, або в зв`язку з відсутністю методики були спотворені дані зважування, дана правова позиція визначена постановою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

Разом з відзивом на позов, відповідачем на виконання ухвали суду від 25.10.2022 по справі № 420/15012/22 надано належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову, а також доказів повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25.10.2022 року у справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Цією ухвалою зобов`язано Відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів перевірки ОСОБА_1 , на підставі яких прийнято оскаржувана постанова, а також докази його повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 ст.243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. ( частина 6 ст. 120 КАС України).

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судове рішення складено та підписано у перший після її закінчення робочий день.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

02.09.2022 на автодорозі Київ-Одеса 210 км + 450 м старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області на підставі направлення на перевірку від 25.08.2022 № 012908 був зупинений транспортний засіб марки MAN/SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 та проведено перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.09.2022 № 338132, також складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.09.2022 № 0068502, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 02.09.2022 № 0053398, якими зафіксовано факт перевантаження на одиночну вісь (13,74 тон) при дозволених 11,5 тон, що складає 19,5 % перевищення, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

20.09.2022 на адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням 530) направлено лист-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України від 19.09.2022 № 30323/35/24-22.

Згідно відомостей з офіційного веб-сайту АТ Укрпошта, поштове відправлення з трек-номером 530 вручено особисто 27.09.2022.

03.10.2022 року розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській обл. прийнято постанову № 332265 про застосування адміністративно- господарського штрафу щодо ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (далі Закон № 2344-III), яким передбачено, зокрема

- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту). ( абзац 54 статті 1 Закону №2344-III)

- центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті (абзац другий частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III); габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту (абзац дванадцятий частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III);

- державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. ( частина сімнадцята статті 6 Закону № 2344-III);

- у разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. (частина вісімнадцята статті 6 Закону № 2344-III);

- під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю ( частина 19 статі 6 Закону № 2344-III);

- порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України. (частина двадцять перша статі 6 Закону № 2344-III);

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 ( далі Порядок № 1567), яким передбачено, зокрема

- рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України ( пункт 2 Порядку № 1567);

- рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку ( пункт 4 Порядку № 1567);

- рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. ( пункти 12, 14 Порядку № 1567 )

- під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно ,зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. ( пункт 15 Порядку № 1567)

- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів. ( пункт 17 Порядку № 1567);

- виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. ( абзац третій пункту 20 Порядку № 1567);

- у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. (абзац перший пункту 21 Порядку № 1567);

- справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). ( пункт 26 Порядку № 1567).

- у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. ( пункт 27 Порядку № 1567).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено "Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті".

Згідно з п.1 Положення №103 Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з пп.15, 27, 29 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

У відповідності до абз.1 п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Укртрансбезпека як структурні підрозділи апарату Служби.

VI. Оцінка суду

З системного аналізу вказаних норм, суд зазначає, що територіальні органи Укртрансбезпека наділений повноваженнями щодо здійснення, зокрема, габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування в порядку та у спосіб, передбачені Законом. При цьому, передумовою для настання відповідальності є встановлення самого факту правопорушення, що здійснюється у спосіб, передбачений Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Так, окрім Порядку №1567 алгоритм дій контролюючого органу у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів передбачає також Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422 (далі - Порядок №422).

Предметом оскарження у даній справі є постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області № 332265 від 03.10.2022 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. за перевищення вагових норм згідно із абз. 15 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

За положеннями вказаної норми цього Закону передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем при перевезенні вантажу перевантажено на одиночну вісь (13,74 тон) при дозволених 11,5 тон, що складає 19,5 % перевищення.

Приписами частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пункту 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відтак, забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тон або фактичною масою понад 24 тони автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Суд звертає увагу, що позивач, який був водієм транспортного засобу під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, з матеріалами перевірки ознайомлений, про що свідчать особисті підписи останнього в акті перевірки від 02.09.2022 р.

Доказів, які б спростовували встановлений факт позивачем суду не надано, натомість факт перевищення габаритно-вагових норм підтверджено належними доказами.

Щодо твердження позивача стосовно відсутності відповідної методики зважування та перевезення сипучого вантажу, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень, то суд враховує наступне.

Стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу - подільного або неподільного, який перевозиться. Також санкція статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу.

При цьому, якщо вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини 4 статті 48 Закону №2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл. Відсутність такого дозволу є достатньою підставою для накладення на товариство штрафу відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Діюче законодавство України чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт. Отже, відсутність у водія при перевезенні вантажів передбачених законодавством документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Обставини можливого зміщення вантажу, що перевозився позивачем, є об`єктивною стороною вчиненого позивачем правопорушення, втім ці обставини не спростовують та не можуть спростовувати самого факту його вчинення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 01 липня 2020 року у справі №803/50/17 (адміністративне провадження №К/9901/22356/18).

Також слід зазначити, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю саме сипучого вантажу не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню палати за таке перевищення.

Дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України № 3353-ХІІ, статті 33 Закону № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 420/3371/21.

Як зазначалося вище, згідно абз. 15 ч.1 статті 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, автомобільний перевізник, у разі перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень більше ніж на 10%, повинен мати дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, яка викладена у постановах від 02 серпня 2018 року у справі №820/1420/17, від 03 липня 2019 року у справі №819/1381/16, від 24 липня 2019 року у справі №803/1540/16, від 01 липня 2020 року у справі №803/50/17.

Щодо інших доводів сторін по суті спірних правовідносин, то суд вважає їх спростованими вищенаведеними висновками.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами положень ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України,

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська 4, м. Одеса, Одеська область, 65014) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.