Справа № 320/1210/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2022 року м. Київ № 320/1210/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 100% з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 «про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року» від 30.06 2021 року № 2/3/1/2693 з встановленням основного розміру пенсії - 56 відсотків від визначеного в цій Довідці розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії із врахуванням змін прожиткового мінімуму на 1 січня поточного року, починаючи з лютого 2020 року з нарахуванням та виплатою позивачу компенсації недоотриманих частин ї пенсії з 01.04.2019 року до моменту отримання всієї суми нарахувань за весь час на підставі Закону України № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії повивачу яку направлено до ГУ ПФУ у Київській області для здійснення перерахунку пенсії. Позивач вказав, що він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки, проте, відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії.

Додатково позивач зазначив, що виплата суми підвищення пенсії здійснюється поетапно, а саме: у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50 %; у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; у період з 01.01.2012 по 31.12.2010 - 100% суми підвищення пенсії. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відтермінування виплати підвищення пенсії суперечать вимогам статті 52 Закону №2262, якою передбачено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою.

Крім того, позивач зауважив, що під час складання довідки для перерахунку пенсії позивача була застосована норма п.4 Постанови КМУ № 704 ( у редакції, чинній станом на 2019 рік) «шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт». Вказав, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18 був скасований п.6 Постанови КМУ №103, яким з часу виходу постанови №103 була змінена редакція п.4 Постанови 704, то саме з 29.01.2020 діє перша редакція п. 4 постанови №704, а саме « шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт». На думку позивача вказане свідчить про те, що складові довідки (їх відсоток за коефіцієнтами) лишаються незмінними, а на кожен подальший рік (2020 з лютого, 2021 та подальші роки) нарахування пенсії змінюються із зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( як до 2018 року проводилася індексація пенсії). Проте, в порушення вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 45 відповідно до наданої КО ТЦКСП зазначеної довідки, головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахунок пенсії позивача не здійснило.

Разом з тим, позивач зазначив, що оскільки частина його пенсії є недоотриманою у зв`язку з бездіяльністю посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з 01.04.2019 на підставі Закону України № 2050-ІІІ від 19.10.2000 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» він має право на компенсацію недоотриманих частин його пенсії з 01.04.2019 до моменту отримання всієї суми нарахувань за весь час.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того, суд також витребував докази по справі від відповідача та запропонував подати до суду відзив на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 07.02.2022 та копію позовної заяви було направлено відповідачу на електронну адресу та відповідно до відомостей звіту про доставлення електронного листа від 09.02.2022 доставлено на електронну адресу відповідача.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Приписами частини першої - другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено що, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, будь-яких письмових пояснень по суті спору не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Пенсія позивачу призначена з 14.12.2002 із 56 % сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, проценту надбавку за вислугу років, надбавка за кваліфікацію, надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами, надбавка за особливо важливі завдання 50 %, премія 10 %.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 ФК № 73281 вбачається, що з 01.01.2018 позивачу було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України №704 та № 103 та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України від 22.03.2018, до якої включено посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідно до відомостей розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі ФК №73281 основний розмір пенсії: 56 % грошового забезпечення (вислуга років 22) у розмірі 4409,16 грн і підвищення до пенсії за 4 категорію ЧАЕС 56,94 грн; з урахуванням попередньої суми пенсії 1863,60 та підвищення 1301,25 (50% від 2602,50). Згідно Постанови КМУ 103 від 21.08.2018 підвищення складає 2602,50 з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50 % від підвищення: 1301,25 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75 % від підвищення: 1951,88 грн; з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення: 2602,50 грн.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовлено довідку від 30.06.2021 № 2/3/1/2693 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, яку було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі вказаної довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, позивач просив також перерахувати та виплатити позивачу підвищення пенсії згідно залишеної постанови КМУ № 103 у розмірі 100 % підвищення з урахуванням всіх складових, вказаних в оновленій довідці та в основному розмір перерахованої пенсії станом на 01.01.2018 з 01.04.2019 по 31.12.2019 з рахуванням раніше виплачених сум. Крім того, позивач просив відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію своєчасно недоотриманих частин його пенсії з 01.04.2019 до моменту отримання всієї суми нарахувань за весь час.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.12.2021 № 1000-0209-3/126872 позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалось рішень про проведення перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Щодо підвищення пенсії у розмірі 100 % підвищення з урахуванням всіх складових відповідач зауважив, що зважаючи на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано нечинними пункти 1, 2 постанови КМУ № 103 щодо перерахунку пенсій з оновленого грошового забезпечення, визначеного постановою КМУ №704, відсутні правові підстави для проведення перерахунків пенсії, оскільки нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом, в тому числі і у зв`язку з уточненням грошового забезпечення, після дати набрання вказаним рішенням законної сили, не приймалося.

Щодо не донарахованих 5 % грошового забезпечення за невраховану підставу звільнення відповідач зазначив, що за матеріалами електронної пенсійної справи пенсія за період з 01.04.2019 виплачена у терміни визначені ст. 52 закону, підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, до якої включено додаткові види грошового забезпечення та щодо поетапної виплати підвищення пенсії з 05.03.2019, та виплати з 01.04.2019 року 100 відсотків підвищення пенсії позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.06.2021 року № 2/3/1/2693 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію.

Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено порядок перерахунку раніше призначених пенсій.

Частиною першою статті 63 Закону №2262-ХІІ обумовлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для здійснення такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 30 серпня 2017 року прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено додаткові види грошового забезпечення.

Постанова № 704 набрала чинності з 01 березня 2018 року.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), пунктом першим якої було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Закономособам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).

Одночасно Постановою № 103 були внесені зміни до пункту 5 Порядку № 45, відповідно до якого під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Також Постановою № 103 внесені зміни до Додатку 2 Порядку № 45, у зв`язку з чим Додаток 2 викладено у новій редакції.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини 2 статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

В силу приписів частини 2 статті 265 КАС України пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Таким чином, з 05 березня 2019 року, а саме з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, а тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому суд враховує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Водночас до моменту отримання належної довідки про грошове забезпечення в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Як слідує з матеріалів справи 30.06.2021 ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовив довідку № 2/3/1/2693 про розмір грошового забезпечення позивача встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби) станом на 05.03.2019 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, яку було направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Як було встановлено судом позивач, отримавши нову довідку про розмір його грошового забезпечення від 30.06.2021 № 2/3/1/2693, звернувся до відповідача із відповідною заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного у відповідній довідці.

Разом із тим, відповідачем не було здійснено перерахунку пенсії позивача із урахуванням нової довідки про розмір його грошового забезпечення, посилаючись на те, що в зазначеній довідці про розмір грошового забезпечення включені додаткові види грошового забезпечення, які не передбачені Постановою КМУ № 103.

Натомість, суд звертає увагу на те, що позивач має право на перерахунок пенсії, а передумовою для його проведення є оформлення ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки № 2/3/1/2693 від 30.06.2021.

Крім того, суд враховує, що вирішуючи спір у справі № 160/8324/19 по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, суд дійшов висновку, що з метою належного захисту прав позивача слід вийти за межі позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо непроведення перерахунку та невиплати позивачу з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років, виходячи з 56 % сум грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.06.2021 року № 2/3/1/2693 про розмір грошового забезпечення.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Оскільки суд дійшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з метою ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 «про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року» від 30.06.2021 року № 2/3/1/2693 з встановленням основного розміру пенсії - 56 відсотків від визначеного в цій довідці розміру грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 100% з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 «про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року» від 30.06 2021 року № 2/3/1/2693, суд зауважує, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, відтак у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Крім того, відсутній предмет спору в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 року із врахуванням змін прожиткового мінімуму на 1 січня поточного року, починаючи з лютого 2020 року, оскільки позивач не звертався з вказаними вимогами до відповідача у відповідній заяві, як і не надав доказів наявності права на такий перерахунок чи порушеного права в цій частині позовних вимог відповідачем.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів суд зазначає таке.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту вказаних нормативних приписів вбачається, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно до статей 2, 3 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);соціальні виплати;стипендії;заробітна плата (грошове забезпечення);сума індексації грошових доходів громадян;суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Наведені вище норми встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців; вказують на визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.

Використане у статті 3 Закону № 2050-III формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

З метою реалізації Закону № 2050-III Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 року № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У пункті 3 Порядку № 159 зазначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру як, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

У рішенні від 10.04.2019 року (справа № 686/13725/17) Верховний Суд зазначив, що правове значення при виплаті компенсації має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

У даному випадку, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки від 30.06.2021 № 2/3/1/2693 з 01.04.2019.

Однак на момент розгляду цієї справи не набули об`єктивної форми ненараховані та невизначені суми коштів (у вигляді пенсійних виплат), які б могли бути об`єктом нарахування компенсації, так як перерахунок та виплата позивачу пенсії та доплати матиме місце лише після виконання цього судового рішення.

Крім того, суд зазначає, що обов`язок розрахунку недоплаченої пенсії позивачу покладається саме на відповідача, як і обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію, а відтак, звернення до суду з такими вимогами є передчасними, оскільки задоволення позову в цій частині свідчитиме про вирішення спору, який ще не виник, що суперечить засадам адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі № 160/35/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 94296762) та у постанові від 15.10.2020 у справі № 308/6118/16-ц (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92363386), а також Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 30.09.2020 у справі № 320/6528/19.

Отже, позовна вимога про нарахування позивачу компенсації втрати частини доходів задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до правил частини третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується службовим чеком. Відтак, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що сума судового збору в розмірі 454 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо непроведення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років, виходячи з 56 % сум грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019 року, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.06.2021 року № 2/3/1/2693 про розмір грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 «про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року» від 30.06.2021 року № 2/3/1/2693 з встановленням основного розміру пенсії - 56 відсотків від визначеного в цій довідці розміру грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.