Справа № 705/4106/22
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4106/22
2-а/705/120/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим через представника адвоката Непокульчицького В.С., до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника Непокульчицького В.С. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просив: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 759014 від 13.10.2022, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.10.2022 інспектором СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 759014, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Позивач категорично не згоден з порушеннями правил дорожнього руху та винесеною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а дії поліцейського незаконними та протиправними. Позивач категорично заперечував порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд без зупинки та додатково вказував поліцейському, що з правої сторони обабіч дороги по ходу руху керованого ним автомобіля дорожній знак 3.41 «Контроль» був відсутній, тобто на неналежну організацію дорожнього руху. Позивач вказував інспектору, що не згоден з правопорушенням, правил дорожнього руху не порушував, просив надати докази правопорушення, вказував, що бажає ознайомитися з матеріалами справи, скористатися правом на захист. Проте всі його заяви, клопотання ігнорувалися. Позивач вважає, що такі дії поліцейського є неправомірними.

Ухвалою суду від 02.11.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.

01.12.2022 представником відповідача ГУНП у Вінницькій області Ю.Дмитрук надіслано до суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначила, що відповідач не визнає позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Пунктом 1.9. ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Стягнення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 759014 від 15.10.2022. Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а згідно з п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої МВС від 07.11.2015 № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Крім того, визначаючи розмір відшкодування витрат на правничу допомогу, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір гонорару має бути не більшим, ніж достатньо для відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

06.12.2022 від представника позивача адвоката Непокульчицького В.С. до суду надійшла відповідь на відзив. У відповіді вказано, що відзив подано з порушенням строку на подання відзиву. Відзив є необґрунтованим, інформація зазначена в ньому, носить суто формальний характер, та є таким, що не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, не відповідає висновкам Верховного Суду. Представником відповідача не надано жодних належних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача та не надано жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Технічними характеристиками мобільного телефону позивача не передбачено функції налаштування та зазначення дати зйомки. Не передбачено і такої можливості при перенесенні відео на інший носій інформації, в даному випадку на DVD-R диски. Однак, в телефоні позивача при перегляді наявних відеозаписів відображається дата зйомки та її тривалість. Представник відповідача посилається на відповідність та законність постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 759014 від 15.10.2022, проте позивач не оскаржує таку постанову, відносно нього така постанова не складалася, принаймі позивачеві про неї нічого не відомо. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, інше не передбачено Законом.

13.12.2022 від представника відповідача ГУНП у Вінницькій області Ю.Дмитрук надіслано до суду заперечення щодо відповіді на відзив, в якому представник просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. ГУНП у Вінницькій області вважає, що аргументи, зазначені у відповіді на відзив, не спростовують позиції, викладеної у відзиві. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Із матеріалів справи судом встановлено, що з оскаржуваної постанови серії БАБ № 759014 від 13.10.2022 вбачається, що 13.10.2022 о 18 год. 10 хв. у с. Краснопілка на а/д М-30 водій ОСОБА_1 керував автомобілем KIA SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.41 «стоп контроль», проїхав без зупинки, чим порушив п.п. 8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

При вирішенні питання щодо правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без складання протоколу на місці скоєння правопорушення суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не враховані всі обставини, що мають значення для прийняття об`єктивного та законного рішення у справі, не виконані вимоги ст. 268 КУпАП, позбавлено ОСОБА_1 можливості надати докази, скористатись правовою допомогою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. Також при розгляді справи про адміністративне правопорушення не взято до уваги дані, що характеризують особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про правомірність рішень, дій суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, а також доказів, які б підтверджували вину позивача, суду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: …2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення…

За тих обставин, які встановлені у судовому засіданні, з урахуванням недоведеності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з урахуванням недоведеності відповідачем правомірності винесеного ним рішення, оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі статтею134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем зазначено, що витрати на правничу допомогу адвоката становлять в розмірі 6000 грн та в якості підтвердження до суду надано договір про надання правничої допомоги від 14.10.2022, акт б/н виконаних робіт (наданих послуг) від 20.10.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордера за № 8 від 20.10.2022.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, суд враховує таке.

Предметом спору у цій справі є оскарження постанови БАБ № 759014 від 13.10.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ПРД, яка є незначної складності, не потребує збирання доказів зі сторони позивача, окрім як надання оскаржуваної постанови та викладу своєї позиції у позові.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 3000 грн.

Викладене узгоджується із правовою позицією, викладеню в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд також враховує, що позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Беручи до уваги ту обставину, що відповідачем є Головне управління Національної поліції у Вінницькій області і фінансується з державного бюджету, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 72-77, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 759014 від 13.10.2022, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І. Єщенко