Справа № 420/25520/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.06.2021р. № UA500020/2021/000128/2 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500020/2021/00414 вiд 09.06.2021p.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час оформлення товару, його митна вартість у декларації була визначена за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Так, під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу Позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) UA500020/2021/020630, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи. Однак, Одеською митницею Держмитслужби було прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості та на його підставі видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. При цьому, позивач стверджує, що наданими митному органу документами підтверджується, що заявлена декларантом митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому митним органом неправомірно відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, та визначено митну вартість за другорядним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), та як наслідок прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

09.02.2022 року до суду від відповідача - Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕС/428/22), відповідно до якого наголошено, що в документах, які були надані позивачем до Одеської митниці з митною декларацією, містилися розбіжності, та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, у звязку з чим вказані обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, послугували підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 18.02.2022 року розгляд справи №420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14.03.2022 р. о 12 год. 20 хв.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, - залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.03.2022 р. продовжено позивачеві - Товариству з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 р. продовжено розгляд справи №420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення. Призначено наступне судове засідання на 26.04.2022 р. о 14.30 год.

Ухвалою суду від 11.04.2022 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, на тридцять днів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 р. зупинено провадження по справі №420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, до одужання повноважного представника позивача Беспаль Л.Г., котра безпосередньо здійснює супроводження даної справи в Одеському окружному адміністративному суді.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 р. поновлено провадження у справі №420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, відповідно до ст. 237 КАС України.

Ухвалою суду від 28.11.22 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, - залишено без руху, відповідно до приписів ч. 13 ст. 171 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 р. продовжено розгляд справи №420/25520/21, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КТ УКРАЇНИ до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 19.12.2022 р. закрито підготовче провадження Закрити підготовче провадження по справі №420/25520/21. Призначено справу №420/25520/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, до судового розгляду по суті.

22.12.2022 р. до суду від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю КТ УКРАЇНИ надійшло клопотання (вхід.№ ЕС/6278/22) щодо розгляду справи без його участі.

Таким чином, враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

В ході здійснення господарської діяльності позивача - ТОВ КТ УКРАЇНИ , між ним та JIANGSU INTER-CHINA GROUP CORPORATION (Китай) (Постачальник), 05.01.2021 р. було укладено договір на поставку товарів № KTU- 1IM-210105/1, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами, визначеними Сторонами в погоджених замовленнях, а Покупець, в свою чергу, зобов`язується оплатити та прийняти товар на умовах цього Контракту. Згідно з п. 2.2. Контракту вартість товару включає в себе вартість безпосередньо товару, упаковки, маркування, завантаження його на транспорт Покупця (перевізника Покупця), а також видатки на митне оформлення для експорту. Згідно з п. 1.2. вказаного контракту № 1205, асортимент, кількість, ціна за одиницю, загальна сума, термін оплати та інші умови поставки товару визначаються у специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. Відповідно до п. 2.3 Контракту на підставі кожного погодженого Сторонами замовлення на поставку товарів Постачальник оформлює рахунок-фактуру (інвойс) і направляє його покупцю для оплату товару.

Пунктом 4.1. Контракту умови поставки згідно з Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС-2010 вказуються Сторонами у відповідному додатку до цього Контракту. Інформація про вантажовідправника, вантажоодержувача, місце відправки товару, місце поставки товару, країну походження товару та інша необхідна інформація вказуються у відповідному додатку до цього Контракту.

У Додатку № 4 до Договору від 21.01.2021 р. Сторони визначили перелік продукції, вартість, кількість, суму замовлення, порядок розрахунків, умови поставки, термін поставки та іншу необхідну інформацію.

Для проведення митного оформлення придбаного товару декларантом 08.06.2021 до Одеської митниці Держмитслужби митну було подано декларацію UA500020/2021/020630. В якості супровідної документації, до зазначеної МД №/2021/216934 від 23.12.2021 р., у тому числі, з метою підтвердження заявленої митної вартості товару та методу її визначення, були також долучені наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) б/н від 19.04.2021 р.; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) ZJT-07/1 від 19.04.2021 р.; Коносамент (Bill of lading) COSU від 26.04.2021 р.; Навантажувальний документ (Bordereau) 1939 від 31.05.2021 року; сертифікат про походження товару (Declaration of origin) 21C3211A0075/00114R від 10.05.2021 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару 010604 від 02.06.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 21.01.2021 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) № KTU-1IM-210105/1 від 05.01.2021 року; договір про надання послуг митного брокера МБ-2/21 від 26.05.2021 року; договір (контракт) про перевезення КТУ-12-12 від 12.12.2019 року.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що під час оформлення товару, його митна вартість у декларації була визначена за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу ТОВ КТ УКРАЇНИ та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, декларантом разом з митною декларацією (МД) UA500020/2021/020630 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідачем - Одеською митницею Держмитслужби відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комiсiйних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерсько документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товар Згідно ст.254 МКУ для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації прошу надати переклад українською мовою рани в правлення вiд 05.11.2021р.

Судом встановлено, що декларантом надіслано до Одеської митниці Держмитслужби письмові пояснення, проте, митним органом було відмовлено позивачеві в митному оформленні (випуску) товарiв за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 55 МКУ, винесено Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2021/000010/2 вiд 30.12.2021 р., та на його підставі видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2021/00414 вiд 09.06.2021p.

Так, судом встановлено, що, зокрема, у графі 33 спірного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2021/000010/2 вiд 30.12.2021 р. митним органом, у тому числі, зазначено, - «У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: згідно п. 1 розд. 2 Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Але до митного оформлення жоден з наведених документів не надано. Надана довідка про транспортні витрати ТОВ «Ламан шипінг» від 03.06.2021 № 010604 містить посилання на рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.06.2021 NLS-436058, яка до митного Оформлення не надавалася. Крім того, відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно Зовнішньоекономічного договору (контракту) від 05.01.2021 № KTU-1IM-210105/1 витрати на пакування входять у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.».

Вважаючи вказані рішення протиправними, Товариство з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.51 Митного Кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ст.52 МК України з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених цим Кодексом, для з`явлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З`явлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом з`явлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Отже, з системного аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").

За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Зокрема, аналізуючи наведені у оскаржуваному Рішення про коригування митної вартості товарів UA500000/2021/000010/2 вiд 30.12.2021 р., обставини, котрі слугували підставою для його винесення, а також доводи, аргументи учасників справи, у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Так, у оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів UA500000/2021/000010/2 вiд 30.12.2021 р., серед іншого, зазначено, що «…у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару…».

При цьому, суд не погоджується з означеною позицією митного органу, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZOO» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених Класифікатором.

При цьому, як з`ясовано судом, жодних спеціальних умов щодо пакування товару інвойсом не передбачалось.

Водночас, відповідно до п. 2.2 Контракту в вартість товару входить вартість упаковки та маркування, завантаження товару на транспорт Покупця.

Згідно із п. 5.1. Контракту Постачальник зобов`язується забезпечити упаковку i маркування товару відповідно до вимог застосовуваних в країні Постачальника стандартів і технічних умов, яка забезпечує ідентифікацію і збереження товару при належній транспортуванні і правильному проведенні вантажно-розвантажувальних робіт. Упаковка - безповоротна.

Таким чином, у даному випадку якщо поставка товару була здійснена у тарі Постачальника, відповідно її вартість також увійшла у ціну товару, а отже, вартість пакування не є витратами, які понесені Покупцем, та відповідно не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Таким чином, у інвойсі, пакувальному листі, тощо цілком правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару, та є її складовою частиною.

Щодо тверджень митного органу про те, що - «..декларантом не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів…», судом встановлено наступне.

Для підтвердження вартості перевезення товару декларантом було надано: договір про перевезення Договір (контракт) про перевезення № КТУ-12-12 від 12.12.2019, та довідку про вартість перевезення № 010604 від 01.06.2021.

Митним законодавством не визначено вид доказів, яким повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати, на думку суду, є допустимим доказом на підтвердження розміру витрат на перевезення імпортованих товарів.

Платіжним дорученням від 22.06.2021p. № 896 Позивачем було сплачено транспортні витрати на перевезення товару.

Таким чином, на день декларування товару оплата за перевезення товару не була здійснена, та відповідно надати банківські документи декларант не мав можливості. Проте, декларантом було надано вищезазначену довідку № 010604 від 01.06.2021 про вартість перевезення.

Отже, надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену Позивачем митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Щодо тверджень Одеської митниці відносно того, що декларантом не надано митну декларацію країни відправлення, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, митна декларація країни відправлення може надаватись підприємством на вимогу митним органом у разі, якщо документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України мають розбіжності, що впливають на числові значення митної вартості.

Митницею не наведено жодних обгрунтування вимоги декларації і які саме розбіжності у наданих документах та складових митної вартості усуватиме така декларація.

Так, Верховний Суд у Постанові від 19.03.2019. по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення. Зокрема, Колегія суддів Верховного Суду вказала, що неподання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, зауваження митниці щодо не надання копії митної декларації країни відправлення, що вказує на розбіжність, яка впливає на числові значення митної вартості та її розрахунок, на думку суду, не є належним чином обґрунтованими, адже не зазначено які саме розбіжності усуватиме така декларація.

Щодо посилання митного органу на те, що - «прайс-лист не має дати документу, проте має посилання на заказ від 11.01.2021 тобто біль ніж п`ять місяців тому, при цьому не має прив`язання до поставки, що розглядається, a саме: посилання на зовнішньоекономічний контракт, комерційний інвойс, строк дії, тощо», суд зазначає наступне.

Прайс-лист є документом довільної форми, та до того ж, у контексті положень частини другої статті 53 Митного кодексу України, не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів, адже це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Окрім того, жодним нормативним актом, у тому числі, і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Таким чином, вказане твердження митного органу не є ґрунтовним, адже вище окреслене у жодному разі не може слугувати самостійною підставою для коригування митної вартості, оскільки, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару не є документами, що підтверджують митну вартість товару.

Також, судом встановлено, що під час оформлення товару, його митна вартість у декларації була визначена за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Проте, відповідач відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначивши митну вартість за другорядним методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів).

Між тим, суд зазначає, що при обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів, навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Натомість, у п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначено, серед іншого, посилання на митні декларації, в порівняння з якими співставлялась вартість товару. Визначити який саме товар переміщувався через митний кордон за вказаною декларацією, та на підставі яких документів визначалась вартість товару відповідно не є можливим.

Окрім того, у разі використання митних декларацій, які, у тому числі, були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен викласти, серед іншого, пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

Також, в оскаржуваному рішенні митним органом, у тому числі, зазначено, що так як митну вартість товарів не можна визначити шляхом використання методу, зазначеного у статті 58-59 МКУ та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано третій метод Визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. З урахуванням раніше прийнятих митним органом рішень про визначення митної вартості, з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄAIC Держмитслужби України, та встановлено, що рівень митної вартості подібного (аналогічного) товару №2 кейс пластиковий», митне оформлення яких вже здійснено ТОВ "КТ УКРАЇНА", є більшим та становить 3,38 дол. США/кг. (МД від 15.02.2021 №UA500020/2021/005007), МД №UA500110/2021/007526 від 08.04.2021(по зазначеній МД митну вартість декларантом було скориговано самостійно) ніж заявлено декларантом 2,91 дол. США/кг нетто.

При цьому, суд зазначає, що посилання контролюючого органу у рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних АСМО Інспектор, ЄАІС Держмитслужби України не заслуговують на увагу суду, оскільки означені відомості у жодному разі не можуть слугувати підставою для заниження митної вартості товарів, у разі наявності у декларанта всіх необхідних документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

До того ж, варто зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію, а також в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, та інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, а тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховним Судом у відповідних постановах неодноразово акцентовано, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України, не передбачено.

Згідно з пунктами 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Судом, при цьому, враховано, що з аналізу наведених вище (в п. 2.2. позову) положень МК України вбачається, що митний орган здійснює контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості та має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Разом з тим, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/16.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КТ Україна», з метою підтвердження митної вартості товару, до Одеської митниці надано у повному обсязі документи, котрі містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено належними, та достатніми доказами, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару, свідчать про її заниження, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та як наслідок необхідність застосування додаткового методу.

Вищевикладене спростовує твердження Одеської митниці Держмитслужби, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНИ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНИ» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.06.2021р. № UA500020/2021/000128/2 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Держмитслужби №UA500020/2021/00414 вiд 09.06.2021p.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби (вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» (вул. Івана Мазепи, буд. 10, м. Київ, 01010, код ЄДРПОУ 33) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.