Справа № 826/23910/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2022 року

Київ

справа №826/23910/15

адміністративне провадження №К/990/25304/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 826/23910/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТІ МАТЕРІАЛИ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року (суддя-доповідач - Вівдиченко Т. Р., судді: Аліменко В. О., Епель О. В.),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧИСТІ МАТЕРІАЛИ» (далі - позивач, ТОВ «ЧИСТІ МАТЕРІАЛИ») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 14 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, позов задовольнив, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ.

Верховний Суд постановою від 11 червня 2019 року касаційну скаргу ДПІ задовольнив частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 826/23910/15 скасував, а справу направив на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 03 жовтня 2019 року позов залишив без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з повторною неявкою позивача (його представника) у судове засідання.

Ухвалою від 21 травня 2020 року Шостий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою ТОВ «ЧИСТІ МАТЕРІАЛИ» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України (апелянт у десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для такого поновлення).

Постановою від 03 грудня 2020 року Верховний Суд касаційну скаргу ТОВ «ЧИСТІ МАТЕРІАЛИ» задовольнив, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року скасував, а справу передав для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

При цьому, ухвалою від 02 грудня 2020 року Верховний Суд допустив заміну сторони у справі в порядку правонаступництва на підставі статті 52 КАС України: з Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на її правонаступника - Головне управління ДПС у м.Києві відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби», №537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби».

Постановою від 14 січня 2021 року Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ТОВ «ЧИСТІ МАТЕРІАЛИ» задовольнив, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року скасував, а справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 13 квітня 2021 року, з урахуванням ухвали від 25 травня 2021 року, Окружний адміністративний суд міста Києва допустив заміну сторони у справі в порядку правонаступництва на підставі статті 52 КАС України: з Головного управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

У судовому засіданні 08 вересня 2021 року брали участь представники сторін (від позивача - Бондарчук О. А., від відповідача - Подвич Ж. М.). Слід зауважити, що на підтвердження повноважень представника відповідача в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстр) щодо юридичної особи - Державної податкової служби України () (далі - ДПС) та наявності серед переліку осіб Подвич Ж. М., яка має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.

Рішенням від 08 вересня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва позов задовольнив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві, утворене як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС) 28 жовтня 2021 року подало апеляційну скаргу. Апеляційна скарга була підписана Віталієм Гайдаєм із зазначенням, що він діє в порядку самопредставництва. На підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, було додано копію Витягу з державного реєстру щодо ДПС, у якому серед переліку осіб зазначено Гайдая Віталія Миколайовича, який має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.

Ухвалою від 06 грудня 2021 року Шостий апеляційний адміністративний суд зазначену апеляційну скаргу залишив без руху через невідповідність її вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України (до апеляційної скарги не долучено документ про сплату судового збору), а ухвалою від 22 грудня 2021 року - повернув у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та відсутністю підстав для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

04 січня 2022 року ГУ ДПС подало апеляційну скаргу повторно. Апеляційна скарга була підписана Віталієм Гайдаєм, із зазначенням, що він діє в порядку самопредставництва. На підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, було додано копію Витягу з державного реєстру щодо ДПС, у якому серед переліку осіб зазначено Гайдая Віталія Миколайовича, який має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.

Ухвалою від 21 лютого 2022 року Шостий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

У судовому засіданні, яке відбулося 06 липня 2022, були присутні представники сторін (від позивача - Бондарчук О. А., від відповідача - Ступак О.І.). Слід зауважити, що на підтвердження повноважень представника відповідача в матеріалах справи міститься витяг з державного реєстру щодо ДПС, у якому серед переліку осіб зазначено Ступака О. І., який має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС) з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.

У зазначеному судовому засіданні суд ухвалив оголосити перерву до 15:10 год. 16 серпня 2022 року та зобов`язав відповідача надати аркуш 27 Акта перевірки.

02 серпня 2022 року від позивача надійшло клопотання, у якому ставилося питання про повернення апеляційної скарги, зокрема з підстав відсутності доказів наявності у представника відповідача Віталія Гайдая повноважень на подання апеляційної скарги.

Ухвалою від 16 серпня 2022 року, постановленою в порядку письмового провадження, Шостий апеляційний адміністративний суд закрив апеляційне провадження за скаргою ГУ ДПС на підставі пункту 2 частини першої статті 305 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не додано документів, які б засвідчували право Гайдая В. на здійснення представництва юридичної особи у порядку самопредставництва.

Ухвала суду вмотивована тим, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). У цій справі, апеляційна скарга від імені ГУ ДПС підписана Віталієм Гайдаєм. На підтвердження своїх повноважень представником відповідача надано Витяг з державного реєстру щодо ДПС. Разом з тим, до апеляційної скарги не додано документів, підтверджуючих, що Віталій Гайдай є особою, яка уповноважена діяти від імені ГУ ДПС на підставі закону, статуту, положення або трудового договору (контракту). Не додано і наказу про призначення підписанта апеляційної скарги на посаду відповідного відділу та/або управління, працівники яких мають право діяти в порядку самопредставництва. Крім того, В. Гайдай не зазначив своє посадове становище як посадової особи ГУ ДПС.

На обґрунтування своїх висновків апеляційний суд послався на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену в ухвалах від 18 серпня 2020 року у справі №826/8871/17, від 21 вересня 2020 року у справі №120/1640/19-а, від 10 квітня 2020 року у справі №520/7892/19, від 20 липня 2021 року у справі №420/5738/20, від 23 грудня 2021 року у справі №826/5470/15, від 31 січня 2022 року у справі №809/1466/15.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ГУ ДПС подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить судове рішення скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що за наявності копії Витягу з державного реєстру на підтвердження повноважень В. Гайдая діяти в порядку статті 55 КАС України, апеляційний суд не мав належних правових підстав для застосування наслідків, передбачених положеннями частини першої статті 305 КАС України. Більш того, на переконання відповідача, відкривши апеляційне провадження, суд перевірив апеляційну скаргу на відповідність вимогам 296 КАС України і не застосував наслідок, встановлений пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України (повернення апеляційної скарги), що унеможливлює в подальшому закриття апеляційного провадження.

Ухвалою від 19 жовтня 2022 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу шостого частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з метою перевірки доводів ГУ ДПС про порушення апеляційним судом норм процесуального права.

10 листопада 2022 року на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він зазначає про правильність висновків апеляційного суду, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні касаційної скарги. Також звертає увагу на наявність підстав для закриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги не надано достатніх документів на підтвердження наявності у В. Гайдая права на підписання касаційної скарги. Відзив позивача не скріплений електронним підписом, оскільки, як зазначає підписант, удосконалений електронний підпис може бути створений юридичною особою тільки перебуваючи на території України, чого з відомих причин на даний час позивач не має можливості зробити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Колегією суддів визначено, що ключовим у цій справі є питання достатності Витягу з державного реєстру на підтвердження повноважень особи діяти від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва.

Це питання було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, який у постановах від 22 липня 2021 року у справі №280/6557/20, від 09 вересня 2021 року у справі №200/11717/20-а дійшов висновку, що дія статті 59 КАС України не поширюється на випадки самопредставництва юридичної особи. Інші норми вказаного Кодексу також не вимагають додавання, зокрема до апеляційної скарги, заяви, документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника чи іншої особи у випадку самопредставництва юридичної особи. Більш того, правом підпису апеляційної скарги поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, уповноважений член виконавчого органу або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження.

Одночасно, згідно з пунктом 13 частини другої статті 9 Закону № 755-IV у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Встановивши, що згідно з відомостями у державному реєстрі, особа, яка підписала апеляційну скаргу, має повноваження вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, суд дійшов висновку, що такі відомості на підтвердження повноважень підписанта є достатнім та належним доказом.

Колегія суддів також звернула увагу, що вказана інформація є доступною і, у випадку сумніву щодо процесуальної дієздатності особи, яка підписала апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції мав можливість скористатися безкоштовним запитом про отримання відомостей з державного реєстру на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Такий висновок суду касаційної інстанції став підставою для скасування ухвал суду апеляційної інстанції про повернення апеляційних скарг.

Про те, що витяг з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ (позовну заяву та/або апеляційну скаргу), як таку, яка може вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, є належним і достатнім доказом підтвердження таких повноважень зазначав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 16 вересня 2021 року у справі №280/8728/20, від 28 квітня 2022 року у справі №160/9003/21, від 04 серпня 2022 року у справі №640/12628/21.

При цьому у постанові від 04 серпня 2022 року у справі №640/12628/21 Верховний Суд також зауважував, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Також у постанові від 28 квітня 2022 року у справі №160/9003/21 Верховний Суд зауважував, що повернення апеляційної скарги з підстав незазначення у ній посадового становища особи, яка підписала апеляційну скаргу, є проявом надмірного формалізму.

У постанові від 03 жовтня 2022 року у справі № 520/12336/2020 Верховний Суд, скасовуючи ухвалу апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, зазначив, що суд апеляційної інстанції після відкриття провадження у справі мав відомості про наявність повноважень у особи, яка підписала апеляційну скаргу станом на липень 2020 року, але зробив висновки про відсутність повноважень станом на час подання апеляційної скарги, при цьому не вжив будь-яких заходів щодо перевірки цієї інформації. Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції під час розгляду у відкритому судовому засіданні заяви позивача про закриття апеляційного провадження не перевірив (не витребував) чи були відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату подання апеляційної скарги (грудень 2020 року) про особу, яка діє в порядку самопредставництва.

Відступу від зазначених висновків Верховного Суду в порядку, визначеному статтею 346 КАС України, здійснено не було і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від них у цій справі.

Однак, зазначеним висновкам Верховного Суду ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає. Матеріали справи не містять доказів вжиття апеляційним судом заходів задля перевірки наявності у В. Гайдая повноважень на підписання апеляційної скарги, якщо апеляційний суд вважав, що одного Витягу з державного реєстру не достатньо для підтвердження таких. Водночас, Верховний Суд у своїх постановах притримується єдиної і послідовної позиції щодо належності і достатності як доказу наявності повноважень у особи діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва Витягу з державного реєстру, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ.

Посилаючись на ухвали Касаційного адміністративного суду про повернення касаційних скарг, суд апеляційної інстанції не врахував, що згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Більш того, слід зауважити, що незазначення посадового становища особи, яка підписала апеляційну скаргу, а так само недостатність наданих документів на підтвердження наявності відповідних повноважень, не є підставою для застосування наслідків, визначених пунктом 2 частини першої статті 305 КАС України.

В ухвалі апеляційного суду відсутній висновок про те, що В. Гайдай не має права на підписання апеляційної скарги, а тому закриття апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 305 КАС України є помилковим.

Водночас, доводи ГУ ДПС про те, що після відкриття апеляційного провадження з мотивів відсутності підстав для повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не міг його закрити з підстав, які передбачені для повернення апеляційної скарги, є безпідставними, оскільки Кодес однозначно закріплює таку можливість (у визначених ним же випадках). Однак, такі доводи не впливають на вищенаведені висновки суду.

З огляду на вищевикладене не підлягає задоволенню і клопотання позивача про закриття касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За наведеного правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 826/23910/15 скасувати.

Справу № 826/23910/15 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко