Справа № 140/7023/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року ЛуцькСправа № 140/7023/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує з 25.07.2022 пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). Зазначає, що листом від 05.09.2022 відповідач повідомив, що його пільговий стаж становить 12 років, при цьому, періоди роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахта Бужанська») не підлягає зарахуванню до пільгового та страхового стажу у зв`язку з тим, що роботодавцем не сплачено страхові внески, а тому не має підстав для призначення відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI).

Вказану відмову позивач вважає безпідставною та незаконною, оскільки згідно довідки форми ОК-5 у період грудень 2010 та в період з 01.01.2019 по 24.05.2022 (включно) йому була нарахована та виплачена заробітна плата роботодавцем ВП «Шахта «Бужанська». При цьому, роботодавцем вчасно не сплачено суми нарахованого єдиного соціального внеску, але обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Крім того, позивач зазначає, що згідно записів його трудової книжки він майже 14 років працював на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, для призначення пільгової пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI ним було подано копії витягів з наказів про результати атестації робочих місць від 28.01.2004 №36, від 27.01.2009 №25, від 26.01.2010 №10-к, від 26.01.2015 №24, від 24.01.2020 №25, а також довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.08.2022 № 88, видану ВП «Шахта «Бужанська», якою підтверджено період роботи на даній шахті 13 років 11 місяців 10 днів.

Також в період роботи у ВП «Шахта «Бужанська» відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» позивач був мобілізований з 11.04.2014 (наказ №59/К від 23.04.2014) по 31.03.2015 (наказ №62/К від 01.04.2015) та довідкою від 29.08.2022 №1263 підтверджується той факт, що дійсно він проходив військову службу в Збройних Силах в період мобілізації з 11.04.2014 по 30.03.2015, брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції (Донецькій та Луганській областях). Відтак, з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей,затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, вважає, що період його проходження військової служби в складі Збройних Сил в період з 11.04.2014 по 30.03.2015 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи в розрахунку один місяць служби за три (тобто 2 роки 09 місяців).

Таким чином, стаж роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії по Списку №1 на момент звернення становить 15 років 07 місяців 10 днів, тому вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI.

З урахуванням вище наведеного, позивач просить: визнати дії відповідача протиправними щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI; зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу періоди роботи грудень 2010 та період 01.01.2019 по 24.05.2022 (включно) на ВП «Шахта Бужанська»; зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI з 25.07.2022 (дати звернення).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивачу з 25.07.2022 призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно статті 30 Закону №1058-IV. Страховий стаж позивача становить в кратному обчисленні 45 років, в тому числі до страхового стажу зараховано 12 років за роботу по Списку №1 (з повним робочим днем під землею). У серпні 2022 позивач звернувся до відповідача про причини неврахування до страхового стажу період роботи з 01.01.2019 по 24.05.2022. За результатами розгляду вказаної заяви відповідач повідомив, що пенсія обчислена відповідно до частини 1 статті 33 Закону №1058-IV, також при призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано період роботи грудень 2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у ВП Шахта «Бужанська» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків. Так, за періоди роботи з 01.01.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у ВП Шахта «Бужанська» за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків, тобто страхові внески не сплачені, а тому зазначений період не може бути зарахований до пільгового стажу позивача. Враховуючи, що спеціальний стаж роботи позивача за Списком № 1 під землею становить 12 років, тому на нього не поширюється дія статті 8 Закону №345-VI. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.07.2022 призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується рішенням від 07.09.2022 №79. Як вбачається з розрахунку стажу для допризначення пенсії від 07.09.2022 загальний страховий стаж позивача становить 45 років 11 місяців 25 днів, з них; 12 років 00 місяців 00 днів - пільговий стаж роботи по Списку № 1; 21 рік 7 місяців 28 днів - додатковий стаж.

22.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив пояснити чому для призначення пенсії не зараховано стаж та заробітну плату з січня 2019 по дату звернення за призначення пенсії.

Листом від 05.09.2022 ГУ ПФУ у Волинській області надало позивачу інформацію щодо призначення йому пенсії, а також повідомило, що при обчисленні розміру пенсійної виплати до страхового стажу та заробітної плати не враховано періоди роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у ВП «Шахта Бужанська» у зв`язку з відсутністю на час призначення пенсії сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України; зарахування до страхового стажу згаданого періоду роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з преамбулою Закону №1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацами першим, другим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Питання зарахування стажу є передумовою для перегляду розміру пенсії позивача, зокрема, з урахуванням положень Закону №345-VI.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені в абзаці третьому частини першої статті 28 («Мінімальний розмір пенсії за віком») Закону №1058-IV, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З наведеного слідує, що статтею 8 Закону №345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію шахтарям при обрахунку розміру пенсії на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з положень наведеної норми, така гарантія стосується шахтарів, які працювали не менш як 15 років (для чоловіків) на підземних роботах за списком №1 та які були зайняті на підземних роботах повний робочий день (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №280/281/17).

Згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо не зарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу періоду роботи у ВП «Шахта №9 Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.10.2006, ОСОБА_1 з 14.06.2008 прийнятий на роботу гірником підземним ІІІ розряду у ВП «Шахта Бужанська»; 20.01.2017 направлений на курси при ВП «Червоноградський УКК» з відривом від роботи по підготовці гірника очисного забою; 17.02.2017 направлений на виробничу практику учнем гірника очисного забою; 06.04.2017 переведений гірником очисного забою V розряду; 24.05.2022 звільнений з роботи (записи №№11-15 трудової книжки).

Довідкою ВП «Шахта Бужанська» від 04.08.2022 № 88 підтверджується та обставина, що позивач працював повний робочий день у ВП «Шахта Бужанська»: у період з 14.06.2008 по 19.01.2017, виконував підземні роботи за професією, посадою гірник підземний; у період з 20.01.2017 по 16.02.2017 виконував гірничі підземні роботи за професією, посадою курси з відривом від роботи при ВП «Червоноградський УКК» по підготовці гірників очисного забою, отримував заробітну плату по підземних тарифах; у період з 17.02.2017 по 02.04.2017 виконував гірничі підземні роботи за професією, посадою проходив виробничу практику на робочому місці по професії гірник очисного забою, отримував заробітну плату по підземних тарифах; у період з 03.04.2017 по 05.04.2017 виконував гірничі підземні роботи за професією, посадою курси з відривом від роботи при ВП «Червоноградський УКК» по підготовці гірників очисного забою, отримував заробітну плату по підземних тарифах; у період з 06.04.2017 по 24.05.2022 виконував гірничі підземні роботи за професією, посадою гірник очисного забою, що передбачено Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Витяги з наказів ВП «Шахта Бужанська» від 28.01.2004 №36, від 27.01.2009 №25, від 26.01.2010 №10-к, від 26.01.2015 №24, від 24.01.2020 №25 засвідчують проведення атестації робочих місць на підприємстві.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) дійсно вбачається, що період роботи позивача з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у ВП «Шахта Бужанська» (ідентифікаційний код 00176259) не зараховано до страхового та пільгового стажу.

Разом з тим, із цих відомостей також видно, що за грудень 2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата.

Воднораз довідкою ВП «Шахта Бужанська» від 07.10.2022 №960/84/01-19 підтверджується та обставина, що позивачу за період роботи з 01.01.2019 по 24.05.2022 була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховано і сплачено єдиний соціальний внесок у встановленому законом розмірі.

Отже, наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за грудень 2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески (єдиний внесок), тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати вказаний період роботи до страхового та пільгового стажу позивача. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи грудень 2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 у ВП «Шахта Бужанська», та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням такого стажу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на заявлені позовні вимоги суд не надає правову оцінку доводам позовної заяви в частині наявності підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду його проходження військової служби з 11.04.2014 по 30.03.2015, так як у прохальній частині позову ОСОБА_1 не ставить вимогу про зарахування вказаного періоду до пільгового стажу.

Також вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI, зарахувавши до страхового та пільгового стажу періоди роботи грудень 2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022, суд враховує, що таке потребуватиме вчинення пенсійним органом дій щодо проведення нового розрахунку пільгового стажу.

При цьому, повноважним органом щодо обрахунку пільгового стажу для визначення права позивача на пенсію з урахуванням вимог Закону №345-VI є ГУ ПФУ у Волинській області, тому суд не може перебирати компетенцію вказаного суб`єкта владних повноважень щодо обрахунку дійсного пільгового стажу позивача. Відтак позовні вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону №345-VI до задоволення не підлягають.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 та з 01.01.2019 по 24.05.2022 та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача зазначені періоди роботи, та здійснити позивачу з 25.07.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії; в задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджуються квитанцією від 13.09.2022 №. З огляду на часткове задоволення позовних вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 та з 01 січня 2019 року по 24 травня 2022 року включно у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи грудень 2010 та з 01 січня 2019 року по 24 травня 2022 року включно у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» та провести перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 25 липня 2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко