Справа № 580/3957/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року справа № 580/3957/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В. Трофімової за участі секретаря Пунтуса Д.А., розглянувши у письмовому порядку за правилами статті 287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001 ) , ухвалив рішення.

05.09.2022 вх.26312/22 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (позовна заява в новій редакції від 20.12.2022 вх.39581/22), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2022 у ВП №68741364;
- зобов`язати відділ примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити №68741364.
Ухвалою від 23.12.2022 відкрите провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, судове засідання призначено на 27.12.2022.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 №580/9694/21 про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 №ФР49025 відповідно до ст.ст. 43, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 01.04.2019. Відповідач 22.08.2022 прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №68741364. Боржник не виплатив позивачу кошти за перерахованою пенсією за минулі періоди, тому позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що належить скасуванню.
26.12.2022 вх. 40424/22 відповідач надав до суду відзив, де зазначив, що на виконання судового рішення, яке неможливо виконати без участі боржника, вчинив всі виконавчі дії, передбачені ст. 63 закону України «Про виконавче провадження», тому постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята на законних підставах.
Позивач в судове засідання 26.12.2022 не прибув, представник відповідача у відзиві зазначив про розгляд справи без його без їх участі.
Згідно з частиною 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень.
Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 580/9694/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 №ФР49025 відповідно до ст.ст. 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 01.04.2019.
17.02.2022 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 580/9694/21 Черкаським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист.
22.02.2022 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яжук С.С. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження у ВП №68741364.
08.06.2022 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист від боржника ГУПФУ в Черкаській області про те, що рішення суду виконане: ГУПФУ в Черкаській області проведений перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 та нараховано доплату у сумі 205076,67 грн.
23.05.2022 державним виконавцем складений акт про те, що рішення суду боржником не виконано та винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у сумі 5100,00 грн.
15.08.2022 державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано та винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі у сумі 10 200 грн.
22.08.2022 у зв`язку з невиконанням Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення суду головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксаною Василівною направлено Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.
22.08.2022 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексиною Володимирівною було винесено постанову ВП №6874136 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з неможливістю виконання рішення суду без участі боржника, з підстав передбачених ч. 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».? ? Копію постанови разом з виконавчим документом направлено до Черкаського окружного адміністративного суду та сторонам виконавчого провадження.
Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження №6874136 від 22.08.2022 протиправною, позивач звернувся до суду.
Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення № 28-2 основним завданням Управління, зокрема є фінансування та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно з пунктом 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і у повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно із ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404 можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до положень частини 1 статті 4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначені статтею 23 Бюджетного кодексу України.
Судом встановлено, що відповідач застосував до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області штраф за повторне невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 580/9694/21.
Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1, пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець: зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Суд дійшов висновку, що відповідачем під час прийняття постанови від 22.08.2022 враховано надані органом Пенсійного фонду України відомості щодо обставин, що свідчать про поважність причин неповного виконання рішення суду зобов`язального характеру, проте з огляду на відомості та факти передчасного винесення постанови від 22.08.2022 про закінчення виконавчого провадження в ході судового розгляду варто зазначити про таке.
Виконавче провадження не може бути закінчено, якщо не виконано рішення суду повністю.
У матеріалах справи докази, що підтверджують протиправну бездіяльність відповідача відсутні, проте дії із закриття виконавчого провадження є передчасними.
Висновок про безрезультатність або неможливість розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (справа №21/303-08 ЄДРСР 81081750). Аналогічний висновок у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14.
Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження передувати певні дії щодо прав боржника, послідовність яких визначена Законом №1404.
Згідно з пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.
Рішенням у справі № 580/9694//21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.09.2021 №ФР49025 відповідно до ст.ст. 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 01.04.2019.
Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду у Черкаській області від 15.11.2022 №6769-6688/8-02/8-2300/22 вбачається, що неповне виконання судового рішення спричинено наявністю поважних причин відсутністю достатнього фінансування з бюджету та дефіцитом позабюджетного фонду (пенсійного), проте це не є підставою для закриття виконавчого провадження.
Невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин (ВС у справі № 822/1080/17 ЄДРСР 80197913), проте це враховується під час оцінки застосування відповідальності до боржника.
Закінчення виконавчих проваджень щодо рішення суду, яке набрало законної сили, і не виконане є недопустими, виходячи з принципів судочинства.
У мотивувальній частині постанови про закінчення виконавчого провадження не зазначено про заходи, вжиті державним виконавцем для здійснення примусового виконання судового рішення, резолютивна частина не містить відомостей про повернення виконавчого документу органу, що його видав. Відповідно до змісту супровідного листа від 22.08.2022 №13325 відділ примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направляє для виконання та для відома постанову від 22.08.2022. Супровідний лист містить відомості про наявність додатків, проте їх перелік та кількість аркушів відсутні.
Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (абз. 3 ч. 3 ст. 63 КАС України). відповідач вчинив певні дії, спрямовані на виконання рішення, проте до здійснення виплати коштів стягувачеві закриття ВП передчасне.
Відповідно до усталеної практики виконавче провадження становить невід`ємну частину судового розгляду (ЄСПЛ у справі Ромашов проти України, п. 41). Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, варто розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ (рішення Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України, Дубенко проти України).
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Відповідно до ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі (постанова Верховного Суду у справі від 27.11.2018 №520/11829/17). у частині 8 ст.382 КАС України зазначений різносид судового контролю відповідно до ст.278 КАС України.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, позаяк примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404 у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).
Передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду належить застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, що у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача. Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Суд дійшов висновку, що повернення виконавчого документу про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2022 №68741364 з примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 у справі № 580/9694/21 за умов, коли постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, що би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, судове рішення не виконане повністю, а засоби для його виконання не вичерпані, що не відновлює порушеного права за наявного легітимного інтересу і очікувань стягувача, суперечить цілям Закону № 1404, тому такий індивідуальний акт є протиправним і належить скасуванню.
Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Верховний Суд у справі № 750/11948/1787 зазначив: ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур (п.87). Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд. Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не можуть уважатись достатнім вчиненням виконавчих дій (п.96). Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (свободи, інтересу), бути адекватним наявним обставинам (п.104). Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження належить відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (п.109).
Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду (ВС у справі № 619/562/18 ЄДРСР 94489872).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Згідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для розподілу судового збору.
Керуючись статтями 2,5-16,19,73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 296-297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним дій та скасування акту індивідуальної дії задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2022 у виконавчому провадженні №68741364.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити учасникам справи.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 [ ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) [пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001 ].
Судове рішення складене 26.12.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА