Справа № 563/1077/22
Суддя: Сірак Д. Ю.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/1077/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2022 року

Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Семенюка О.В., ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 07 вересня 2022 року поліцейським відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Семенюком О.Ввинесено постанову серії БАБ №613874 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративне правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні.

А тому, просить суд скасувати постанову серії БАВ № 613874 від 07 вересня 2022 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явися, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задоволити повністю.

Представник позивача, адвокат, Турович О.М. в судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов просила задоволити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явися, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в установленому законом порядку. Представником подано клопотання про розгляд справи без участі ДПП, в частині позовних вимог до ДПП просив відмовити у зв`язку з тим, що Департамент не є належним відповідачем по справі.

Відповідач поліцейський Семенюк О.В. та представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, в установленому законом порядку.

Представником ГУНП в Хмельницькій області до суду подано відзив на позов відповідно до якого в задоволенні позову просять відмовити. Представник вважає, що суб`єктом владних повноважень оскаржувана постанова винесена у суворій відповідності з Кодексом України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про Національну поліцію України». Крім того, до відзиву додано диск з відеозаписом з відеореєстратора поліцейського.

Згідно із ч.1ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не є перешкодою розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 613874 винесеною 07 вересня 2022 року поліцейським відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Семенюка О.В.позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В постанові вказується, що 07.09.2022 о 14 год. 18 хв. на по вул. Солов`євська, 20, в м. Нетішин, Хмельницької області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки, «TESLA MODEL 3» номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін т.з. перетнувши при цьому д.р. 1.1. «вузька суцільна лінія». Чим порушив вимоги ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

У відповідності до п. 8.1 розділу 8 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту (п. 8.2-1ПДР України).

Відповідно до пункту 8.5.1ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. Основне призначення горизонтальної розмітки упорядкування руху транспортних потоків з їх розподілом по всій ширині проїзної частини. (розподіл зустрічних транспортних потоків, позначення смуг руху, краю проїзної частини, тощо). За допомогою горизонтальної розмітки можуть бути введені окремі обмеження в русі (заборона обгону, зупинки, стоянки, тощо) або даватися додаткова інформація водіям про умови і напрямок руху транспортних засобів. Лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.

У відповідності до положень розділу 34 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смугу на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год (розділ 34 ПДР).

Частина 1 ст. 122 КУпАП, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до положень ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст.279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23.12.2005№14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, виносячи вказану постанову працівник поліції в порушення вимог ст.252, 280, 283 КУпАП не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та якими спростовуються заперечення останнього щодо не вчинення цього правопорушення, зокрема, не було зафіксовано покази свідків та відсутні інші джерела доказування, які б давали можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Так, факт вчинення позивачем правопорушення перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, зафіксоване лише в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №613874 від 07.09.2022, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не подано.

На доданому відеозаписі достовірно не прослідковується факт порушення позивачем вимог ПДР, а саме здійснення обгону з перетином суцільної лінії розмітки.

Більше того, як встановлено з таймерів часу на обрізах із відеозапису перший обрізок запису розпочато в 14 годин 03 хвилин 38 секунд і завершений в 14 годин 04 хвилин і 38 секунд, тобто тривав 1 хвилину.

Другий та третій (однакові записи) обрізки запису розпочато в 14 годин 32 хвилин 17 секунд та завершено в 14 годині 37 хвилині 17 секунді, тобто тривав 5 хвилин. Отже загальна тривалість час у близько 6 хвилин, хоча відповідно до таймеру він мав тримати щонайменше 33 хвилини.

На виконання ухвали Корецького районного суду Рівненської області від 18.10.2022 року про витребування повного відеозапису представником ГУНП в хмельницькій області надано відповідь від 02.11.2022 року відповідно до якої інших відеозаписів, крім того, який наданий та долучений до матеріалів справи в відповідача немає

Суд погоджується з тим, що дані обставини можуть свідчити про неповноцінну відеофіксацію та ставить під сумніви повноту зафіксованої події, тобто зазначеними поліцейськими не забезпечено безперервну відео фіксацію адміністративного правопорушення, що є порушення вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 (далі - Інструкція №1026).

Слід зазначити, що пунктом 5 Інструкції №1026 чітко зазначено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на те, що позивач заперечив свою провину у вчиненні правопорушень, суд вважає, що провина позивача у порушенні Правил дорожнього рухуУкраїни та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняє підставним та підлягає до задоволення, шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області слід стягнути судові витрати у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 139, 241-246, 268, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Семенюка Олександра Васильовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 613874 від 07 вересня 2022 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження в справі в цій частині закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: