Справа № 380/13872/22
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (далі НОМЕР_2 прикордонний загін, відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2016 роках, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 26 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткові відпустки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини для вказаних виплат індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний 26 календарний рік служби та компенсації за невикористані дні основної та додаткові відпустки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини для вказаних виплат індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати із січня 2015 року до фактичної виплати у січні 2021 року;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки із січня 2015 року по день фактичної виплати у січні 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_3 категорії) Західного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України ( ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 )) від 14.04.2016 № 84-ос1 старшого прапорщика ОСОБА_2 звільнено з військової служби в запас згідно підпункту «б» пункту 1 частини 8 статті 26 (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом цього ж начальника від 29.04.2016 № 99-ос1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення. Згідно інформації наданої на адвокатські запити ОСОБА_1 під час проходження військової служби та звільнення із неї не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення упродовж із липня 2015 до звільнення з військової служби у квітні 2016 року, що підтверджується архівними відомостями особистих карток грошового забезпечення за вказаний період. Індексацію грошового забезпечення нараховано та виплачено ОСОБА_1 із утриманням військового збору із нарахованих сум на адвокатські запити та на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 1.03.2020 залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі №1.380.2019.006725, що підтверджується документами за листуванням із відповідачем та виписками по картрахунку про зарахування коштів. З огляду на архівні відомості карток грошового забезпечення, а також інформації наданої на адвокатські запити під час проходження військової служби та звільнення із неї ОСОБА_1 проводились нарахування та виплати, розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення, зокрема у лютому 2015 року, травні 2016 року допомога на оздоровлення без включення до розрахунку місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, оскільки така протиправно не нараховувалась та не виплачувалась у вказаний період. Також, при звільненні із військової служби, з огляду на довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення, а також архівну відомість особистої картки грошового забезпечення за 2016 рік нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 26 календарних роки служби, і також компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2016 рік при нарахуванні яких до складу місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини невключена індексація грошового забезпечення. Невключена індексація грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення як розрахункової величини при нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі 1.380.2019.006725 заборгованості компенсації за невикористані дні додаткової відпустки. Позивач вважає, що НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) вчиняє протиправну бездіяльність, оскільки до даного часу, нарахувавши та виплативши заборгованість індексації грошового забезпечення за період 2015 року по квітень 2016 року не нарахував та не виплатив компенсацію втрат частини доходів за порушення строків виплати доходу у вигляді індексації, а також не здійснив перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за 2015-2016 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 26 календарних років, а також компенсації за невикористану щорічну основну і додаткову відпустку із включенням до складу місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини для вказаних виплат нарахованої та виплаченої у відповідні місяці індексації грошового забезпечення.

Ухвалою судді від 10.10.2022 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 10.10.2022 та примірник позовної заяви судом скеровано на електронну пошту відповідача та отримано ним.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.04.2016 №99-ос 1 виключено зі списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІІІ категорії (тип В), звільненого в запас на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 29.04.2016.

У даному наказі вказано виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2016 рік терміном 45 календарних днів.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №1.380.2019.006725 та за запитами адвоката позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення, що підтверджується: довідкою про нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у сумі 2306,81 грн., довідкою про нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у сумі 2811,15 грн., довідкою про нарахування індексації позивачу за період з липня 2015 року по грудень 2015 року у сумі 1210,55 грн., довідкою про нарахування індексації від 06.08.2020 №467 у сумі 8964,35 грн., довідкою про нарахування індексації позивачу у період з 01.07.2015 по квітень 2016 року у сумі 9652,99 грн.

Згідно особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати позивачу у лютому 2015 року виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 3146,80 грн., у травні 2016 року виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 51301,90 грн.

Також відповідно до довідки про проведений розрахунок при звільненні з позивачем в травні 2016 року, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 51301,90 грн. та компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 5919,45 грн.

Позивач уважає, що відповідна бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку грошового забезпечення при звільненні з урахуванням виплаченої індексації грошового забезпечення є протиправною, у зв`язку з чим за захистом порушених прав звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою та третьою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацами першим та другим частини четвертої вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Суд констатує, що право на грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2016 роки, компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток, одноразову грошову допомогу при звільненні позивач набув, в цій частині його право було реалізоване.

Спірним питанням є включення до складу цих виплат, індексації грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України №1282-XII від 03.07.1991 «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII).

Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078).

Відповідно до пункту другого Порядку№1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 30.12.2020 у справі №359/8843/16-а.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №1.380.2019.006725 та за запитами адвоката позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення, що підтверджується: довідкою про нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у сумі 2306,81 грн., довідкою про нарахування індексації позивачу за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 у сумі 2811,15 грн., довідкою про нарахування індексації позивачу за період з липня 2015 року по грудень 2015 року у сумі 1210,55 грн., довідкою про нарахування індексації від 06.08.2020 №467 у сумі 8964,35 грн., довідкою про нарахування індексації позивачу у період з 01.07.2015 по квітень 2016 року у сумі 9652,99 грн.

Згідно особистих карток грошового забезпечення та заробітної плати позивачу у лютому 2015 року виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 3146,80 грн., у травні 2016 року виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 51301,90 грн.

Також відповідно до довідки про проведений розрахунок при звільненні з позивачем в травні 2016 року, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 51301,90 грн. та компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 5919,45 грн.

Також судом встановлено, що розрахунок таких виплат, як одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток було проведено без включення сум індексації до розрахунку таких виплат.

Суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідача щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2016 роках, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування, зокрема, індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, як одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.

Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2016 роках, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення нарахованої та виплаченої за вказані періоди індексації грошового забезпечення, в зазначеній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для обрахунку компенсації за невикористані дні відпустки, грошової допомоги на оздоровлення та ін. не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .

Така ж правова позиція викладена у рішенні Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №820/3423/18 від 21.12.2021.

Враховуючи, що відповідачем розрахунок таких виплат, як одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані дні додаткових відпусток було проведено без включення сум індексації до розрахунку таких виплат, позовні вимоги зобов`язального характеру підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати із січня 2015 року до фактичної виплати у січні 2021 року та зобов`язання НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки із січня 2015 року по день фактичної виплати у січні 2021 року, то суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст. 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі ст. 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що у разі несвоєчасної виплати, зокрема, індексації грошового забезпечення, яка є складовою грошового забезпечення, провадиться її компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане ж у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17 та від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19, які суд враховує в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання та фактичних обставин справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та т. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Щодо судового збору, то оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про його відшкодування.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2016 роках та компенсації за невикористані дні основної та додаткові відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 50% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2016 роках та компенсації за невикористані дні основної та додаткові відпустки з урахуванням в складі грошового забезпечення суми індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Судові витрати з сторін не стягувати.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30.12.2022.

Суддя Потабенко В.А.