Справа № 560/8606/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8606/22
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року та провести перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням зарахованого періоду зайняття підприємницькою діяльністю до страхового стажу.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 червня 2022 року звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницькою діяльністю з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року та проведення перерахунку пенсії з урахуванням зазначеного періоду. Однак у відповідь на заяву відповідач листом повідомив про відсутність підстав для врахування вказаного періоду, оскільки з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2009 року по 15.11.2010 року відсутні сплати страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а з 20.11.2002 року по 31.12.2003 року відсутні документи, які б підтверджували спрощену систему оподаткування. Вказує, що у період з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року був фізичною особою-підприємцем, за час своєї діяльності перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, в межах чого не міг не сплачувати єдиний внесок. Вважає, що відсутність даних про сплату страхових внесків (єдиного внеску) сама по собі не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю, оскільки така інформація відсутня у зв`язку із знищенням документів. Також вказує, що відповідно до наданих ним доказів він сплачував єдиний податок, в межах чого не міг не сплачувати єдиний внесок.

Відповідач подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що період ведення підприємницької діяльності позивачем зараховано згідно з даними персоніфікованого обліку. Зазначає, що страховий стаж позивача становить 34 роки 2 місяці 5 днів, у тому числі напрацьований стаж 22 роки 3 місяці 21 день, додатковий стаж 11 років 10 місяців 14 днів. Також зазначає, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з 20 липня 2010 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року.

Листом від 28.06.2022 року № 2200-0304-8/41566 відповідач повідомив про відсутність підстав для врахування до страхового стажу періодів підприємницької діяльності: з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року, з 01.01.2009 року по 15.11.2010 року - оскільки відсутня сплата страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; з 20.11.2002 року по 31.12.2003 року - у зв`язку з відсутності документів, які б підтверджували спрощену систему оподаткування. До страхового стажу враховано періоди підприємницької діяльності з 01.01.2005 року по 31.12.2008 року пропорційно сплаті страхових внесків (1 рік 10 місяців 13 днів).

На заяву позивача Головне управління ДПС у Хмельницькій області листом від 01.08.2022 року № 123/П/22-01-64 повідомило, що інформація про те, на якій системі оподаткування перебував ОСОБА_1 у період з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року в контролюючому органі відсутня. В автоматизованій системі контролюючого органу наявна лише інформація про нарахування та сплату податків фізичними особами-підприємцями з 2008 року. Відповідно до АІС "Галузь" в 2008 році за даними ІКП ОСОБА_1 нараховано єдиний податок 1569,83 грн, сплачено - 1582,00 гривень. У 2009 році нараховано та сплачено 1170,00 грн єдиного податку. В 2010 році нарахування та сплата єдиного податку підприємцем не проводилася.

На заяву позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 03.08.2022 року № 6286-5939/П-03/8-2200/22 повідомило, що за період з 01.01.2005 року по 31.03.2005 року відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . За період з 01.01.2005 року по 31.03.2005 року сплачено страхові внески в сумі 102,42 грн та подано звітність за І квартал 2005 року. За періоди з 01.05.2005 року по 31.12.2007 року та з 01.04.2008 року по 31.12.2008 року від органів Держказначейства внаслідок розмежування надходила частина єдиного податку (42 %) від фізичної особи-підприємця до Пенсійного фонду України. Розмежування та перерахування коштів здійснювали органи Держказначейства України за місцем реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, який сплачував єдиний податок. Відповідні кошти зараховано як сплачені страхові внески та враховуються при обчисленні розміру пенсії.

ОСОБА_1 20 листопада 2002 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 366255.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2022 року ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця за власним рішенням 15 листопада 2010 року.

Позивач, вважаючи порушеними його права на пенсійне забезпечення, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статей 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та / або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до положень статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Абзацом 5 частини першої статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 26 жовтня 2018 року у справі № 643/20104/15-а, де суд констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 2 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У спірних правовідносинах суд звертає увагу на положення пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), відповідно до якого час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Тобто, вказаними положеннями законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Як вже зазначено вище, зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на пенсію. Відповідно до цього законодавець визначав перелік документів, які підтверджують зарахування стажу у певні періоди.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), визначено документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з абзацом третім підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавчо визначеною умовою для врахування періоду трудової діяльності особи, яка в проміжок часу займалася підприємництвом, для її страхового стажу є сам лише факт сплати нею страхових внесків, незалежно від їх розміру. Належними доказами, якими підприємець на спрощеній системі оподаткування може підтвердити свій стаж є документи, а саме до 01 січня 2004 року спеціальний торговий патент, або свідоцтво про сплату єдиного податку, або патент про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідка про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідка із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Як слідує з матеріалів справи спірним у цій ситуації є незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду зайняття ним підприємницькою діяльністю з 20.11.2002 року по 15.11.2010 року.

Суд зазначає, що відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) ОСОБА_1 у періоди з січня 2005 року по березень 2005 року включно; з травня 2006 року по вересень 2006 року включно; з лютого 2007 року по грудень 2007 року включно; з квітня 2008 року по грудень 2008 року включно; з травня 2009 року по серпень 2009 року включно; з жовтня 2009 року по листопад 2009 року включно сплачував страхові внески.

Відтак, із урахуванням інформації, відображеної в Індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вищевказані періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності підлягають зарахуванню до страхового стажу.

При цьому суд зауважує, що відповідач до страхового стажу позивача зарахував період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2005 року по 31.12.2008 року пропорційно сплаті страхових внесків.

У зв`язку із зарахуванням до страхового стажу позивача періоду з 01.01.2005 року по 31.12.2008 року, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Поряд із вищенаведеним суд зазначає про відсутність у матеріалах справи, у тому числі і серед доданих до позовної заяви документів, відомостей, що підтверджують сплату позивачем як фізичною особою - підприємцем, страхових внесків за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року включно та з 01.01.2010 року по 15.11.2010 року.

Позивач стверджує, що відповідно до доказів, наданих ним, він сплачував страхові внески, однак свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В01 № 366255, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, листи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління ДПС у Хмельницькій області, що додані до позовної заяви, не є належними доказами у підтвердження сплати страхових внесків, облік яких ведеться пенсійним органом.

Також суд вказує на відсутність доказів перебування позивача у період з 20.11.2002 року по 31.12.2003 року на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується матеріалами справи.

Разом із тим, суд критично оцінює твердження позивача, що відсутність даних про сплату страхових внесків (єдиного внеску) сама по собі не може бути підставою для незарахування до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю, оскільки така інформація відсутня у зв`язку із знищенням документів, з огляду на таке.

У контексті спірних правовідносин відповідальність за відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату позивачем страхових внесків для нарахування пенсії не можна перекласти на неналежне виконання роботодавцем свого обов`язку щодо неналежної сплати страхових внесків, тому що позивач самостійно сплачував їх, так як був фізичною особою - підприємцем.

При цьому суд зауважує, що позивач отримує пенсію ще з липня 2010 року. Серед документів, доданих до заяви про призначення пенсії, доказів перебування на спрощеній системі оподаткування, під час призначення пенсії, позивач не надавав. Натомість після спливу дванадцяти років звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування до страхового стажу відповідних періодів, а також до податкового органу із заявою про надання інформації про сплату єдиного внеску.

Тому суд вказує на відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року включно та з 01.01.2010 року по 15.11.2010 року включно.

Враховуючи усе вищевказане, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди зайняття підприємницькою діяльністю з травня 2009 року по серпень 2009 року включно, з жовтня 2009 року по листопад 2009 року включно та провести перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням зарахованих періодів.

За нормами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів зайняття підприємницькою діяльністю з травня 2009 року по серпень 2009 року включно, з жовтня 2009 року по листопад 2009 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди зайняття підприємницькою діяльністю з травня 2009 року по серпень 2009 року включно, з жовтня 2009 року по листопад 2009 року включно та провести перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням зарахованих періодів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 грудня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап