Справа № 280/3095/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 280/3095/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року (м. Запоріжжя, суддя Прудивус О.В.) у справі № 280/3095/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Квік"

до Державної податкової служби України

про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні ді,-

встановив:

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Квік" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 594941,00 грн. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов`язати відповідача збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 594941,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем обґрунтовано його право на збільшення суми, на яку він має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 594941,00 грн. в СЕА ПДВ, а відповідач протиправно не вчинив відповідних дій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що дії платника податків стосовно складання та реєстрації в ЄРПН податкових накладних без фактичного здійснення господарських операцій призвели до виникнення показника перевищення, а відтак для виправлення цього показника позивач має подати уточнюючі розрахунки за відповідні звітні періоди згідно пункту 50.1 ст. 50 ПК України. Скаржник зазначає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, який визначено ст. 122 КАС України, оскільки суму ліміту та складові її формування можливо знайти в Електронному кабінеті платника податків.

З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому погодився з висновками суду першої інстанції та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу 17.07.2012.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 17.05.2019.

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належить неспеціалізована оптова торгівля (46.90).

Так, у червні 2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шиппінг" були складені податкові накладні на поставку кришки циліндра 5Д49.78 спч від 22.06.2018 N 29 на загальну суму 209520,00 грн., у тому числі податку на додану вартість (далі ПДВ) 34920,00 грн. , та від 27.06.2018 N 34 на загальну суму 261900,00 грн., у тому числі ПДВ 43650,00 грн.

У липні 2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шиппінг" була складена податкова накладна від 09.07.2018 N 15 на поставку кришки циліндра 5Д49.78 спч на загальну суму 209520,00 грн., у тому числі ПДВ 34920,00 грн.

У січні 2019 року між позивачем та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Виробничого підрозділу вагонного депо станції Київ-Пасажирський була складена податкова накладна від 21.01.2019 N 16 на предмет надання послуг з ремонту автоматичних муфт генератора пасажирських вагонів на загальну суму 1169100,00 грн., у тому числі ПДВ 194850,00 грн.

У грудні 2019 року між позивачем та АТ "Укрзалізниця" в особі філій було складено дві податкові накладні на предмет надання послуг з ремонту турбокомпресорів ТК-34 в обсязі КР-2, а саме:

1) податкова накладна від 28.12.2019 N 126 на загальну суму 859800,00 грн., у тому числі ПДВ 143300,00 грн., за якою одержувачем відповідних послуг є АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Виробничого підрозділу служби локомотивного господарства "Локомотивне депо ім. Т.Шевченка";

2) податкова накладна від 28.12.2019 N 127 на загальну суму 859800,00 грн., у тому числі ПДВ 143300,00 грн., за якою одержувачем відповідних послуг є АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Виробничого підрозділу "Локомотивне депо Миколаїв".

01.02.2019 позивачем виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 3 до податкової накладної від 21.01.2019 N 16, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 194850,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 974250,00 грн. відповідно.

20.05.2020 позивачем виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 6 до податкової накладної від 09.07.2018 N 15, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 34920,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 174600,00 грн. відповідно.

20.05.2020 позивачем виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 7 до податкової накладної від 27.06.2018 N 34, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 43650,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 218250,00 грн. відповідно.

20.05.2020 позивачем виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 8 до податкової накладної від 22.06.2018 N 29, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 34920,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 174600,00 грн. відповідно.

02.12.2020 позивачем виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 2 до податкової накладної від 28.12.2019 N 126, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 143300,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 716500,00 грн. відповідно.

02.12.2020 позивачем виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 3 до податкової накладної від 28.12.2019 N 127, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 143300,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 716500,00 грн. відповідно.

У зв`язку з тим, що податкові накладні від 22.06.2018 N 29, від 27.06.2018 N 34, від 09.07.2018 N 15, від 21.01.2019 N 16, від 28.12.2019 N 126, від 28.12.2019 N 127 на загальну суму ПДВ 594941,00 грн. були зареєстровані позивачем без господарських операцій, позивач не відображав їх показники у податковій звітності з ПДВ за червень, липень 2018 року та січень, грудень 2019 року.

В Системі електронного адміністрування ПДВ 18.02.2020, 18.06.2020, 13.11.2020 відповідачем проведені операції "Перевищення податкових зобов`язань над сумою податку" та, відповідно, зменшено ліміт позивача на загальну суму 594941,00 грн.

09.12.2021 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області з листом N 287-12/21, в якому просив виправити технічну помилку з неправомірного зменшення ліміту на суму 594941,00 грн., оскільки позивач як платник податків не може самостійно вплинути на СЕА ПДВ.

Також, 24.12.2021 позивачем була подана до Державної податкової служби України скарга, в якій він просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо зменшення в даних СЕА ПДВ позивача реєстраційного ліміту у сумі 594941,00 грн.; 2) зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області відновити/збільшити в даних СЕА ПДВ позивача реєстраційного ліміту у сумі 594941,00 грн. та відобразити відповідне збільшення в СЕА ПДВ.

Листом від 19.01.2022 N 944/7/99-00-18-03-04-07 відповідач направив скаргу позивача для розгляду та надання відповіді до Головного управління ДПС у Запорізькій області.

На виконання листа відповідача від 19.01.2022 N 944/7/99-00-18-03-04-07 Головне управління ДПС у Запорізькій області розглянуло звернення позивача стосовно даних його реєстраційного ліміту, про що був складений лист від 26.01.2022 N 5332/6/08-01-18-03-06 "Про надання інформації".

У вказаному листі Головне управління ДПС у Запорізькій області, проаналізувавши дані ІТС "Податковий блок/Облік платежів/Облік ПДВ/Інформація про суму перевищення/Розрахунок суми перевищення", дослідивши законодавство у відповідній сфері правовідносин, зробило висновок, що суми ПДВ, зазначені у податковій накладній, складеній без факту здійснення господарської операції, та розрахунку коригування до неї, при їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних враховуються у відповідних обсягах при обчисленні реєстраційної суми, а, отже, впливають на значення показника SПеревищ.

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за умови не відображення показників податкових накладних від 22.06.2018 N 29, від 27.06.2018 N 34, від 09.07.2018 N 15, від 21.01.2019 N 16, від 28.12.2019 N 126, від 28.12.2019 N 127 у податковій звітності відсутня база, яка підлягає коригуванню у вказаних податкових накладних. Відтак, підстави для подання уточнюючих податкових розрахунків з ПДВ за вказаних обставин відсутні. Натомість, після подання 01.02.2019, 20.05.2020, 02.12.2020 розрахунків коригування кількісних і вартісних показників на загальну суму ПДВ 594941,00 грн. у позивача виникли підстави для проведення коригування ліміту у СЕА ПДВ. Також, суд першої інстанції зазначив, що жодного повідомлення про зменшення ліміту ПДВ сукупно або окремо відповідач позивачу не надсилав. В свою чергу, лише в листі від 26.01.2022 N 5332/6/08-01-18-03-06 позивач достеменно був повідомлений про те, що автоматичне збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 594941,00 грн. в СЕА ПДВ, не буде забезпечене відповідачем. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для залишення даної позовної заяви без розгляду або відмови у її задоволенні з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

При цьому, пунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України передбачено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до положень пункту 192.3 статті 192 ПК України результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 (надалі також - Порядок), передбачено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, слід констатувати, що дані податкової звітності мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника податку, а у разі складання та реєстрації податкової накладної по операціям, які фактично не здійснювались, відомості за цими податковими накладними не повинні включатись до податкової декларації. В свою чергу, Податковий кодекс України та Порядок передбачають чіткий алгоритм дій для платників податків, направлених на усунення розбіжностей в податковому обліку у такому випадку, який є обов`язковим для платників податків. Так, зокрема, стаття 192 ПК України чітко визначає, що постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

З цих підстав, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що в спірному випадку позивач має подати уточнюючі розрахунки за відповідні звітні періоди згідно пункту 50.1 ст. 50 ПК України.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року позивачем складено податкові накладні на поставку ТОВ "Метінвест-Шиппінг" кришки циліндра 5Д49.78 спч від 22.06.2018 N 29 на загальну суму 209520,00 грн., у тому числі ПДВ 34920,00 грн., від 27.06.2018 N 34 на загальну суму 261900,00 грн., у тому числі ПДВ 43650,00 грн. У липні 2018 року між цими контрагентами також була складена податкова накладна від 09.07.2018 N 15 на поставку кришки циліндра 5Д49.78 загальну суму 209520,00 грн., у тому числі ПДВ 34920,00 грн..

У січні 2019 року між позивачем складена податкова накладна від 21.01.2019 N 16 щодо надання послуг АТ "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Виробничого підрозділу вагонного депо станції Київ-Пасажирський з ремонту автоматичних муфт генератора пасажирських вагонів на загальну суму 1169100,00 грн., у тому числі ПДВ 194850,00 грн..

У грудні 2019 року між позивачем та АТ "Укрзалізниця" в особі філій складено дві податкові накладні стосовно надання послуг з ремонту турбокомпресорів ТК-34 в обсязі КР-2, а саме:

1) податкова накладна від 28.12.2019 N 126 на загальну суму 859800,00 грн., у тому числі ПДВ 143300,00 грн., за якою одержувачем відповідних послуг є АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Виробничого підрозділу служби локомотивного господарства Локомотивного депо ім. Т.Шевченка.;

2)податкова накладна від 28.12.2019 N 127 на загальну суму 859800,00 грн., у тому числі ПДВ 143300,00 грн., за якою одержувачем відповідних послуг є АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Виробничого підрозділу "Локомотивне депо Миколаїв".

Однак, зі змісту матеріалів справи вбачається, що господарські операції за вищезазначеними податковими накладними не здійснено.

В подальшому позивач 01.02.2019 виписав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 3 до податкової накладної від 21.01.2019 N 16, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 194850,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 974250,00 грн. відповідно.

20.05.2020, позивач виписав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 6 до податкової накладної від 09.07.2018 N 15, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 34920,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 174600,00 грн. відповідно.

20.05.2020 позивач виписав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 7 до податкової накладної від 27.06.2018 N 34, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 43650,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 218250,00 грн. відповідно.

20.05.2020, позивачем був виписаний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників N 8 до податкової накладної від 22.06.2018 N 29, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 34920,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 174600,00 грн. відповідно.

02.12.2020 позивач виписав два розрахунки коригування кількісних і вартісних показників:

- розрахунок N 2 до податкової накладної від 28.12.2019 N 126, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 143300,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 716500,00 грн. відповідно;

- розрахунок N 3 до податкової накладної від 28.12.2019 N 127, згідно з яким сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту шляхом їх зменшення становить 143300,00 грн. Обсяг постачання без урахування ПДВ відкоригований шляхом зменшення на 716500,00 грн. відповідно.

Колегією суддів встановлено, що розрахунки коригування кількісних і вартісних показників N 3 до податкової накладної від 21.01.2019 N 16, № 6 до податкової накладної від 09.07.2018 N 15, № 7 до податкової накладної від 27.06.2018 № 34, № 8 до податкової накладної від 22.06.2018 N 29, № 2 до податкової накладної від 28.12.2019 № 126, № 3 до податкової накладної від 28.12.2019 № 127 зареєстровані в ЄРПН і відповідачем це не заперечується.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що після подання та реєстрації вищевказаних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників на загальну суму ПДВ 594941,00 грн. у позивача виникли підстави для проведення коригування ліміту у СЕА ПДВ.

Натомість, зі змісту матеріалів справи вбачається, що збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 594941,00 грн. в СЕА ПДВ, не здійснено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, шляхом незабезпечення збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 594941,00 грн. в СЕА ПДВ.

З цих підстав, як правильно зазначив суд першої інстанції, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, є необхідним зобов`язати відповідача збільшити в СЕА ПДВ суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 594941,00 грн.

Стосовно доводів скаржника, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, визначеного ст. 122 КАС України.

Приписами ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що зменшення позивачу ліміту на суму ПДВ 594941,00 грн. мали місце 18.02.2020, 18.06.2020 та 13.11.2020.

Водночас, відповідачем не подано суду доказів того, що він повідомляв позивача про зменшення ліміту на цю суму ПДВ.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, який визначено ст. 122 КАС України, оскільки суму ліміту ПДВ та складові її формування можливо знайти в Електронному кабінеті платника податків.

Так, згідно приписів ПК України платник податків має змогу встановити в Електронному кабінеті платника податків суму ліміту ПДВ та її складові формування. Натомість, обов`язку щодо такого встановлення приписи ПК України не містять.

В свою чергу, як правильно досліджено судом першої інстанції, лише отримавши від контролюючого органу лист від 26.01.2022 N 5332/6/08-01-18-03-06, позивач достеменно став обізнаний про те, що автоматичне збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 594941,00 грн. в СЕА ПДВ, не буде забезпечене відповідачем.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду відсутні. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року у справі № 280/3095/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко