Справа № 600/3176/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3176/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповдіч-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповдіч-2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та скасувати накази: про призов ОСОБА_1 на військову службу № 111 від 20.06.2022 р., виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року за № 16 про призначення його на посаду старшим навідником мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року за № 18 про зарахування його до списків особового складу на всі види забезпечення;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключити зі списків особового складу.

1.2. Ухвалою суду від 19.09.2022 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. Ухвалою від 19.09.2022 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

1.4. Ухвалою від 23.09.2022 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та повідомлено сторони про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 20.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ №111, згідно якого, відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію та від 17.05.2022 року №342/2022 Про продовження строку проведення загальної мобілізації, ОСОБА_1 , 1992 р.н., ВОС НОМЕР_2 , призвано на військову службу по мобілізації, а також з 20 червня 2022 року виключено з військового обліку та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

2.2. В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2022 року за № 16 ОСОБА_1 призначено на посаду старшим навідником мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2022 року за № 18 зараховано його до списків особового складу на всі види забезпечення.

2.3. З указаними наказами позивач не згідний, вважає їх протиправними, що обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

3.1. Згідно поданих до суду заяв по суті справи позиція позивача обґрунтовується наступним.

3.2. Так, представник позивача вказує, що ОСОБА_1 , відповідно до ст. 42 Закону «України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст. 10, 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року № 2493, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268, рішеннями міської ради від 26.08.2021 р. № 399 та від 16.12.2021 р. № 637, 21 грудня 2021 року приступив до виконання функціональних повноважень старости Чорнівського старостинського округу Чернівецької міської територіальної громади. На підставі цього йому Чернівецькою міською радою було видано посвідчення № 4156.

3.3. Наголошує, що коли 24 лютого 2022 року почалося повномасштабне вторгнення росії на територію України, позивач ОСОБА_1 , був призваний на військову службу, яку, згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022 року № 111, проходить в військовій частині НОМЕР_1 .

3.4. Дата призову позивача в п. 9 в військовому квитку відсутня. В п. 14 зазначеного військового квитка є запис про те, що ОСОБА_1 25.05.2022 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

3.5. Однак, ОСОБА_1 вважає, що оскаржувані накази є протиправними і повинні бути скасовані з огляду на таке:

- на даний час і на час військового стану його безпосередні обов`язки передбачені ст. 26 Закону «України «Про місцеве самоврядування в Україні» не має кому виконувати. А це означає, що навіть організацію оборони в разі агресії загарбників, або евакуації мешканців територіальної громади, не має кому організувати, тому що такі функціональні обов`язки покладені Законом саме на старосту;

- позивач ОСОБА_1 в ЗСУ не служив, що у свою чергу порушує пункт 4 Указу Президента №69/2022 від 24.02.2022 Про загальну мобілізацію. Тобто у нього не було відповідного військового досвіду;

- присяга позивачем ОСОБА_1 була складена 21.06.2021 р., про що в п. 7 військового квитка є відповідний запис. Однак, йому надали звання солдат до складання присяги. Відповідний запис міститься в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року за № 16 та наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року за № 18. А тому позивач ОСОБА_1 вважає, що, по-перше, всупереч вимогам законодавства, при мобілізації його визначили як особу, яка вже має військові досвід та спеціальність, а по-друге, враховуючи, що ні того, ні іншого він не мав, йому можна було присвоювати військове звання солдат тільки після принесення ним військової присяги.

3.6. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 був поданий 14.07.2022 рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 . 10.08.2022 року позивачем був отриманий висновок помічника командира з правової роботи про те, що відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підстави для звільнення відсутні.

Аргументи відповідачів

3.7. У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

3.8. Так, стверджує, що призов позивача здійснений ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході виконання заходів загальної мобілізації. Зокрема, військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано придатним до військової служби, про що свідчить запис у військовому квитку та підтверджується позивачем у позовній заяві. Позивача 20.06.2022 призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 .

3.9. Щодо обґрунтувань незаконності оскаржуваних рішень вказує, що позивач заявляє, що його призов суперечить п. 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, так як він не проходив військової служби і у нього не було військового досвіду. Згідно п. 4 зазначеного Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України. Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами». Ні про який військовий досвід в Указі Президента України мова не йде.

3.10. При цьому, згідно п. 1 Указу №69/2022 значиться «Оголосити та провести загальну мобілізацію», а підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період зазначені у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» і перелік цих підстав є вичерпним.

3.11. Позивач не звертався до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки від призову по мобілізації та не подавав документів, які б вказували на наявність підстав для надання такої відстрочки.

3.12. Щодо прийняття військової присяги та присвоєння військового звання зазначає наступне. Згідно частини 12 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом. Відповідно до зазначеної норми при призові на військову службу позивача він склав військову присягу 21.06.2022. З питання присвоєння ОСОБА_1 військового звання «солдат» зазначає, що згідно п. 13 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки присвоює військове звання солдат (матрос) запасу одночасно з прийняттям на військовий облік особам, які не проходили військової служби або були позбавлені військових звань під час проходження військової служби та служби у військовому резерві чи за вироком суду. Аналогічна норма була визначена в п.13 «Положення про військові комісаріати», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. № 389.

3.13. Таким чином військове звання «солдат запасу» ОСОБА_1 було присвоєне при зарахуванні його у запас Збройних Сил України та взятті на облік військовозобов`язаних у 2015 році. Із врахуванням викладеного, зазначає, що присвоєння військового звання та складання присяги військовослужбовцем не пов`язані між собою окремі події.

3.14. Додатково звертає увагу суду на те, що позовна вимога до військової частини НОМЕР_1 є некоректною та при її задоволенні не може бути реалізована, оскільки командир військової частини НОМЕР_1 не має повноважень на звільнення військовослужбовців з військової служби, і згідно ст. 19 Конституції України не може бути зобов`язаний до таких дій рішенням суду.

3.15. Звільнення ж з військової служби військовослужбовців здійснюється за наявності підстав, передбачених ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Зокрема, перелік підстав для звільнення під час воєнного стану з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, визначено пунктом 2) частини четвертої зазначеної статті.

3.16. Порядок звільнення з військової служби врегульовано розділом XII Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, яким визначено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави для звільнення.

3.17. З огляду на зазначене вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 , військової частини НОМЕР_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

3.18. Відповідач-2 будь-якої процесуальної активності не проявив, клопотань та відзив на позов суду не надав.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом встановлено, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022 року №111, відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію та від 17.05.2022 року №342/2022 Про продовження строку проведення загальної мобілізації, ОСОБА_3 , 1992 р.н., ВОС НОМЕР_2 , призвано на військову службу по мобілізації, а також з 20 червня 2022 року виключено з військового обліку та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

4.2. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2022 року № 16 ОСОБА_1 призначено на посаду старшим навідником мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року № 18 з 20.06.2022 року його зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

4.3. Судом також встановлено, що 14.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби, який мотивований тим, що він не був належним чином проінформований та жодних документів щодо відмови від відстрочки на заповнював.

4.4. 10.08 2022 року посадовою особою військової частини НОМЕР_1 (помічником командира з правової роботи) на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 оформлений висновок про те, що підстави для звільнення ОСОБА_1 з військової служби, що відповідають вимогам статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відсутні.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

5.1. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

5.2. В подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

5.3. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).

5.4. Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

5.5. Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

5.6. Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

5.7. Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

5.8. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ №69/2022).

5.9. Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

5.10. Статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3543-ХІІ) визначено, що:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

5.11. Статтею 23 Закону №3543-XII визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації та на особливий період.

5.12. У свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-XII, в редакції, чинній на час призову позивача на військову службу).

5.13. Статтею 26 Закону №2232-XII визначено підстави для звільнення з військової служби. Зокрема, згідно пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

- у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

- військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

- один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом цього позову є наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 № 111 від 20.06.2022 року про призов ОСОБА_1 на військову службу, а також накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року за № 16 про призначення його на посаду старшим навідником мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 та від 20.06.22 року за № 18 про зарахування його до списків особового складу на всі види забезпечення.

6.2. Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваних наказів, оцінивши їх через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

6.3. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

6.4. Окрім цього, для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваних наказів, буде проводитись, виходячи із обґрунтування яке міститься у позовній заяві. При наданні оцінки на предмет правомірності оскаржуваних наказів, як актів індивідуальної дії, суд виходить з того, що такі акти в розумінні КАС України є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому мають відповідати критеріям законності таких рішень, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України.

Щодо суті спору

6.5. Суд зазначає, що позивач ставить перед судом питання оцінки правомірності оскаржуваних наказів в контексті того, що такі видані протиправно з порушенням вимог законодавства щодо призову на військову службу по мобілізації, а також з міркувань не забезпечення йому права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

6.6. Водночас, як вбачає суд, шляхом скасування цих наказів, позивач прагне досягти мети звільнення з військової служби.

6.7. Однак, суд зазначає, що призов осіб на військову службу під час мобілізації та як наслідок проходження такої служби, обумовлено певними етапами, а саме:

1 визнання особи такою, що придатна до військової служби;

2 оформлення призову особи на військову службу відповідними розпорядчими актами;

3 зарахування особи у конкретну установу для проходження військової служби відповідними розпорядчими актами.

6.8. При цьому, кожен із цих етапів регламентовано окремими законодавчими актами, якими визначено процедурні особливості.

6.9. Як встановлено судом, та як підтверджує представник позивача у позові, згідно відомостей військового квитка серії НОМЕР_3 медичною комісією при МТЦК та СП ОСОБА_1 25.05.2022 року визнаний придатним до військової служби.

6.10. У подальшому оскаржуваним наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.06.2022 року №111, відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію та від 17.05.2022 року №342/2022 Про продовження строку проведення загальної мобілізації, ОСОБА_1 , 1992 р.н., ВОС НОМЕР_2 , призвано на військову службу по мобілізації, а також з 20 червня 2022 року виключено з військового обліку та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

6.11. Водночас, судом не встановлено, а представником позивача не повідомлено того, що ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 із будь-якими зверненнями про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

6.12. А тому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2022 року № 16 ОСОБА_1 призначено на посаду старшим навідником мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.22 року № 18 з 20.06.2022 року його зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення.

6.13. Суд наголошує, що отримати відстрочку від призову на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» можна лише до моменту набуття статусу військовослужбовця. Після зарахування до особового складу військової частини подання заяви з відповідними документами про відстрочку, навіть якщо у особи є для цього підстави, втрачає свою мету.

6.14. Натомість, з моменту набуття особою статусу військовослужбовця, під час воєнного стану звільнення з військової служби військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

6.15. Попри це, суд критично оцінює наведені представником позивача підстави для скасування оскаржуваних наказів та погоджується із доводами представника відповідача-1 в частині їх хибності, з огляду на наступне.

6.16. Так, згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

6.17. При цьому, згідно положень статті 9 Закону №2232-XII військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

6.18. Тобто, наявність військового досвіду не є визначальною ознакою для можливості призову особу на військову службу під час мобілізації.

6.19. Окрім цього, як вірно наголошено представником відповідача-1 щодо прийняття військової присяги та присвоєння військового звання, то дійсно згідно частини 12 статті 2 Закону №2232-XII кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом. Відповідно при призові на військову службу позивача він склав військову присягу 21.06.2022 року. Стосовно присвоєння ОСОБА_1 військового звання «солдат» то згідно пункту 13 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки присвоює військове звання солдат (матрос) запасу одночасно з прийняттям на військовий облік особам, які не проходили військової служби або були позбавлені військових звань під час проходження військової служби та служби у військовому резерві чи за вироком суду. Аналогічна норма була визначена в пункті 13 «Положення про військові комісаріати», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року № 389.

6.20. Відтак, суд у цій справі вважає, що оскаржувані накази, як акти індивідуальної дії, видані з дотриманням критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України, а тому підстав для їх визнання протиправними та скасування суд не вбачає.

6.21. Попри це, навіть за умови дефектності наказів, якими оформлено призов позивача на військову службу та зарахування до особового складу військової частини, для звільнення його з військової служби за призовом під час мобілізації мають бути наявні підстави, які визначенні пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

6.22. При цьому, оскаржувані накази, як акти індивідуальної дії, є вже реалізовані, а їх дія вичерпана, а тому навіть скасування таких наказів не мало б наслідком автоматичного звільнення позивача з військової служби.

6.23. Натомість, знову ж таки, судом не встановлено, а сторонами не повідомлено, обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації, які передбачені пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

6.24. Суд у цій справі жодним чином не нівелює значимість виконуваних ОСОБА_1 , до призову на військову службу, обов`язків старости Чорнівського старостинського округу Чернівецької міської територіальної громади. Однак, обрання його на таку посаду та виконання таких функціональних обов`язків, не визначено серед переліку підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації згідно пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

7.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.3. Відповідачами доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних наказів, натоміть позивачем не доведеного наявності підстав для звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації, а тому у задоволенні цього позову необхідно відмовити у повному обсязі.

7.4. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. З огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд не присуджує та не стягує у цій справі судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, відмовити у повному обсязі.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (Чернівецька обл., Чернівецький р-н., с. Чорнівка, РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач-1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 );

Відповідач-2 Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя О.В. Анісімов