Справа № 366/2354/22
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30. 12.2022 смт. Іванків

№ 366/2354/22

№ 2-в/366/26/22

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану її представником, адвокатом Корнієнком Андрієм Андрійовичем до Іванківського хлібозаводу Іванківського районного споживчого товариства про визнання протиправними щодо не нарахування та невиплати додаткової заробітної плати та зобов`язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

До Іванківського районного суду надійшла зазначена вище позовна заява, у якій представник позивача просить:

«- визнати протиправними Іванківський хлібозавод Іванківського районного споживчого товариства щодо не нарахування та невиплати з 17.07.2018 по 30.11.2022 року додаткової заробітної плати ОСОБА_1 , як громадянину, який працює на території зони добровільного гарантованого відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат та підвищення оплати праці на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

- зобов`язати Іванківський хлібозавод Іванківського районного споживчого товариства здійснити з 17.07.2018 по 30.11.2022 нарахування та виплату додаткової заробітної плати ОСОБА_1 , як громадянину, який працює на території зони добровільного гарантованого відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону Українит «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 « 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідни рік) та підвищення оплати праці на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати».

Справу просив розглянути у відсутність адвоката та позивачів і порядку спрощеного провадження.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що вона має бути залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

По-перше, позивачем у позові не зазначено, в порядку якого судочинства подано зазначений позов ( КАС чи ЦПК, хоча в мотивувальній частині позову є посилання на типову справу, розглянуту ВС в порядку КАС). Відтак, справа була зареєстрована в суді як адміністративна.

Зазначене має суттєве значення, оскільки, зважаючи на прохання про розгляд справи у спрощеному провадженні, має різні наслідки щодо застосування процесуальних строків, передбачених ст. 122 КАС України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у позовній заяві позивачка просить суд «визнати протиправними Іванківський хлібозавод Іванківського районного споживчого товариства щодо не нарахування та невиплати з 17.07.2018 по 30.11.2022 року додаткової заробітної плати ОСОБА_1 , як громадянину, який працює на території зони добровільного гарантованого відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат та підвищення оплати праці на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати та зобов`язати Іванківський хлібозавод Іванківського районного споживчого товариства здійснити з 17.07.2018 по 30.11.2022 нарахування та виплату додаткової заробітної плати ОСОБА_1 , як громадянину, який працює на території зони добровільного гарантованого відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону Українит «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 « 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідни рік) та підвищення оплати праці на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати».

В той же час, до суду з цим позовом позивачка звернулась лише 26.12.2022, тобто більше ніж через 4 роки з моменту початку (на її думку) порушення її прав та інтересів.

З вказаного приводу суд зазначає, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

Зокрема, у постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії: 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів; 2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримуючи заробітну плату, з огляду на оприлюднення нормативно-правових актів, що регулюють спірні питання у сфері соціального захисту громадян, які працюють на радіоактивно забрудненій території, повинна була бути обізнана про неналежне виконання обов`язків з боку держави і роботодавця, в той час своєчасно не скористалась своїм правом на звернення до суду за судовим захистом, а звернулась до суду протягом спливу більше ніж через 4 роки від початку заявлених нею до захисту вимог.

Зазначена правова позиція також відображена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №520/10332/20.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, з огляду на вказані правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивачкою пропущено строк звернення до суду.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Відтак, позивачці слід надати до письмові пояснення та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачці звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені ст. 122 КАС України.

Згідно з частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- письмові пояснення та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачці звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені ст. 122 КАС України.

У випадку, коли позов подається в порядку цивільного судочинства, про це слід зазначити в заяві про усунення недоліків, для подальшої перереєстрації справи, як такої, що подана в порядку ЦПК.

Крім того, з огляду на прохання розгляду справи в спрощеному провадженні, як згідно з нормами як КАСУ і ЦПКУ, позивач має надати відповідні докази. Надана суду форма ОК-5, не дає можливості встановити яка сума заробітної плати була нарахована і виплачена, і що вона не відповідає розміру, встановленому чинним законодавством, неможливо встановити її структуру. Наданий документ доводить лише розміри сплачених страхових внесків.

Доплата, розмір якої оспорюється позивачем, не входить в структуру заробітної плати, і є соціальною гарантією, виплата якої компенсувалась підприємствам розпорядниками відповідних бюджетних коштів. Відтак, позивачу слід визначитися із питанням залучення відповідної установи до участі у справі у якості чи то співвідповідача, чи, як мінімум третьої особи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачці у п`ятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

Роз`яснити позивачці, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачці за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.П. Слободян