Справа № 280/6520/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ
29 грудня 2022 року Справа № 280/6520/22 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Лисенка Сергія Дмитровича ( АДРЕСА_2 ), до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
16.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника адвоката Лисенка Сергія Дмитровича, до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача від 18.05.2022 №408 «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача у виді звільнення зі служби в поліції;
визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача від 23.05.2022 №764 о/с «По особовому складу» про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивача;
поновити позивача на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №3 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області;
стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.
Ухвалою від 21.11.2022 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.
Відповідно до ухвали судді від 21.11.2022 позивачу необхідно було надати до суду: у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справ, докази на підтвердження того, що лише 05.10.2022 він зміг виїхати з окупованої території до міста Запоріжжя.
07.12.2022 від представника позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої представник зазначив, що із оскаржуваними наказами позивач ознайомився 04.10.2022, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивач звернувся за медичною допомогою, а також його викликали до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 08.11.2022. Просить поновити строк звернення до суду із цим позовом. Доказів виїзду з окупованої території до міста Запоріжжя 05.10.2022 до заяви не додано.
Ухвалою від 12.12.2022 позивачу був продовжений строк для усунення недоліків позову.
Відповідно до ухвали судді від 12.12.2022 позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із цим позовом із доказами поважності таких причин.
28.12.2022 від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій представник зазначає, що захворювання, з приводу якого 07.11.2022 позивач звернувся до медичного закладу, виникло значно раніше цієї дати і було спричинене стресовим станом, викликаним тривалим перебуванням на окупованій території, а також нервовим напруженням під час виїзду з окупованої території до м. Запоріжжя разом із дружиною та дитиною. Позивач двічі намагався виїхати з окупованої території, проте окупанти забороняли виїзд, з їх боку на позивача вчинявся тиски з метою схилити до співпраці із ними, однак позивач відмовився співпрацювати, а після приїзду до м. Запоріжжя дізнався про своє звільнення за порушення присяги поліцейського, що значно вплинуло на стан здоров`я позивача. Захворювання виникли під час перебування на окупованій території та загострились після прибуття до м. Запоріжжя. Повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 була вручена позивачу 02.11.2022. Із оскаржуваним наказом позивача ознайомлено 05.11.2022, а його копію надано лише 14.11.2022. Просить поновити строк звернення до суду на підставі викладених аргументів.
Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом та матеріали позовної заяви, суддя встановив наступне.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з даним позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби встановлюється місячний строк.
З наданої представником позивача копії оскаржуваних наказів вбачається, що їх було отримано позивачем 04.10.2022, про що ним вчинений відповідний запис.
Факт отримання позивачем оскаржуваних наказів 04.10.2022 підтверджується також тим, що копії цих наказів було додано до позову (надійшов до суду 16.11.2022), а відповідь на запит представника із копіями оскаржуваних наказів відповідачем було надіслано представникові 01.12.2022, тобто вже після подання цього позову до суду.
Отже, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України строк для позивача сплив 04.11.2022.
При цьому в позові позивачем зазначено, що з окупованої території він виїхав 05.10.2022, а у заяві про поновлення строку звернення до суду представник зазначає, що із оскаржуваним наказами позивача ознайомлено 05.11.2022, а їх копії отримано позивачем лише 14.11.2022.
Тобто, позов та заяви представника, які надходили до суду на усунення недоліків позову, містить сукупність протиріч щодо дати виїзду позивача, дати його ознайомлення із оскаржуваними наказами та дати їх вручення позивачеві.
З врахуванням того, що із оскаржуваними наказами позивача було ознайомлено 04.10.2022 (про що свідчать їх копії), а із цим позовом позивач звернувся до суду лише 16.11.2022, то ним пропущений місячний строк звернення до суду.
Щодо посилання представника позивача у позові та заявах представника на обставини погіршення стану здоров`я позивача та його виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, суд зазначає, що з доданих до позову та заяв представника матеріалів вбачається, що ці обставини відбулись вже після завершення зазначеного місячного строку (висновок терапевта датований 07.11.2022, результати УЗД датовані 08.11.2022, а до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача запрошували на 08.11.2022).
Твердження представника про погіршення стану здоров`я позивача після його виїзду з окупованої території та ознайомлення із оскаржуваним наказом суддя сприймає критично, оскільки до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження цього (зокрема, доказів відсутності таких захворювань у позивача до окупації частини Запорізької області, доказів звернення позивача за медичною допомогою в період з дати його виїзду з окупованої території або з 04.10.2022 (дати ознайомлення із оскаржуваними наказами) до 04.11.2022 (дати спливу строку звернення до суду із цим позовом)).
Посилання позивача на факт вручення 02.11.2022 йому повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 (викликався на 08.11.2022) на переконання судді не свідчить про неможливість вчасного звернення позивача до суду із цим позовом (до 04.11.2022).
Відтак, позивачем пропущений місячний строк звернення до суду за відсутності поважних причин.
В постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 Велика Палата Верховного Суду зазначили, наступне:
«26. Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
27. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
28. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/241/21, проаналізувавши положення частини п`ятої статті 122 КАС України, дійшла висновку, що нею встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, однак такі не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.
29. Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
30. Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.
31. Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.
32. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
33. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
34. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів)».
У постанові від 14 червня 2018 року (справа №800/102/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що в пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (Заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія A, № 93).
Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Із урахуванням наведених висновків Європейського суду з прав людини, а також положень частини п`ятої статті 122 КАС України суддя зазначає, що вказаною нормою статті 122 КАС України встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету як найскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.
Положеннями частин першої та другої статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суддею не встановлено поважних причин для поновлення позивачу строку звернення до суду із цим позовом, а тому позовну заяву належить повернути позивачеві.
Керуючись статтями 123, 169, 241, 243, 246 КАС України, суддя
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Лисенка Сергія Дмитровича ( АДРЕСА_2 ), до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Олександра Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути позивачу із усіма доданими до неї матеріалами.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви, згідно з частиною 8 статті 169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Суддя Р.В. Кисіль