Справа № 140/4485/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/4485/22 пров. № А/857/14563/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Каленюк Ж.В. у м. Луцьк) у справі № 140/4485/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля») та з лютого 2018 року по березень 2021 року - у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»);

зобов`язати перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 25.04.2022.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що наявність у нього стажу є достатнім для перерахунку пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», до пільгового стажу - періодів роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 05.03.2018 по 09.08.2018, з 21.12.2018 по 27.12.2018 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 зарахування до страхового стажу періоди роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та у лютому 2018 року - березні 2021 року у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля», до пільгового стажу - періоди роботи у грудні 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 05.03.2018 по 09.08.2018, з 21.12.2018 по 27.12.2018 у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 повний робочий день з урахуванням безспірного пільгового стажу - 13 років 8 місяців 15 днів та з урахуванням пільгових періодів роботи, які підлягають зарахуванню, становить менше 15 років, тобто, умова для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI не виконується, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 вказаного Закону відсутні.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким задовольнити позов повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

З 25.04.2022 ОСОБА_1 за його заявою переведено з пенсії по ІІІ групі інвалідності від трудового каліцтва/профзахворювання на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначена обставина не є спірною.

Зі змісту листа ГУ ПФУ у Волинській області від 25.05.2022 № 5231-4157/Р-02/8-0300/22 слідує, що розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 39 років, з них: 13 років 8 місяців 15 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землею та 3 роки 1 місяць 25 днів пільгова робота за Списком №1. При переведенні на пенсію за віком до страхового стажу не враховано роботу у грудні 2010 року у ВП Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», у тому числі й періоди пільгової роботи гірничим майстром з 05.03.2018 по 09.08.2018 та з 21.12.2018 по 27.12.2018 у на підставі довідки від 01.07.2020 № 128 (у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України). Цим листом позивача інформовано, що у нього відсутній необхідний пільговий шахтарський стаж роботи (не менше 15 років), а тому на нього не поширюються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.15).

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цимЗаконом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацами 9, 10 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку, передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.

Пунктом 2 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» , який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідачем не заперечується, що виконувана позивачем робота у спірний період передбачена Списком 1.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ст. 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Разом з цим, спірним у цій справі є питання щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до вимог ст. 8 Закону №345-VI та щодо незарахування одночасно до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача у грудні 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року.

Так, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку № 637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до трудової книжки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 29.03.2010 по 28.07.2011 призначений виконуючим обов`язки заступника директора з виробництва у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля»; з 06.06.2016 позивача переведено на посаду гірничий диспетчер у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», з 05.03.2018 на посаду підземний гірничий майстер, з 09.08.2018 він переведений гірничим диспетчером, з 21.12.2018 переведений підземним гірничим майстром, з 27.12.2018 знову переведений гірничим диспетчером, з 01.08.2020 переведений заступником начальника підземної дільниці, а з 05.12.2020 призначений заступником директора з виробництва (записи №9, №24-30 трудової книжки, які стосуються спірного періоду).

Довідкою ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 22.11.2019 № 234 підтверджується та обставина, що позивач з 01.10.2009 по 30.09.2012 виконував підземні роботи за посадами заступник головного інженера з виробництва, виконуючий обов`язки заступника директора з виробництва, виконуючий обов`язки начальника шахти, зайняті на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, що передбачено Списком №1 (а.с.18), а довідкою ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 01.07.2020 № 128 стверджується, що позивач з 05.03.2018 по 09.08.2018, а також з 21.12.2018 по 27.12.2018 виконував підземні роботи в шахті за посадою гірничий майстер, що передбачена Списком №1 (а.с.24). Витяги з наказів ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» від 05.02.2010 №33, ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 28.05.2015 №131 засвідчують проведення атестації робочих місць на підприємстві (а.с.19, 25).

Відтак, з наданих позивачем документів вбачається, що у межах спірних періодів ОСОБА_1 у грудні 2010 року та з 05.03.2018 по 09.08.2018, з 21.12.2018 по 27.12.2018 виконував підземні роботи в шахті, що передбачено відповідно Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1г, позиція 1.1г), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, та Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) станом на 06.06.2022 слідує, що до страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період його роботи у грудні 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року (а.с.11-14).

Разом з цим, із цих відомостей також видно, що за грудень 2010 року та за лютий 2018 року - березень 2021 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата.

Водночас довідкою ДП «Шахта №9 «Нововолинська» від 15.07.2022 №502 підтверджується та обставина, що позивачу за період роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року включно була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховано і сплачено єдиний соціальний внесок у встановленому законом розмірі (а.с.49-50).

Враховуючи наведене вище колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески (єдиний внесок), тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати вказаний період роботи до страхового стажу позивача. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Крім цього, враховуючи надані позивачем довідки ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 22.11.2019 №234 та ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 01.07.2020 №128, періоди роботи позивача у грудні 2010 року та з 05.03.2018 по 09.08.2018 та з 21.12.2018 по 27.12.2018 підлягають також зарахуванню до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів підтвердження пільгового характеру роботи ОСОБА_1 після 28.12.2018 (до 31.03.2021) відповідно до Пункту 20 Порядку № 637. При цьому у трудовій книжці відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах у цей період, відсутні (про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». При цьому періоди роботи у грудні 2010 року та з 05.03. 2018 по 09.08.2018, з 21.12.2018 по 27.12.2018 підлягають також зарахуванню і до пільгового стажу роботи позивача.

Однак стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 повний робочий день з урахуванням безспірного пільгового стажу - 13 років 8 місяців 15 днів та з урахуванням вказаних вище пільгових періодів роботи, які підлягають зарахуванню, становить менше 15 років.

Відтак, як зазначив суд першої інстанції, умова для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI не виконується, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 вказаного Закону відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 140/4485/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська