Справа № 600/3218/22-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3218/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
I. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 16 серпня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), прийняте інспектором прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстром-сержантом ОСОБА_2 .

1.2. Ухвалою від 23.09.2022 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та повідомлено сторони про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 16 серпня 2022 року інспектором прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстром-сержантом ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України, який досяг 16-річного віку - ОСОБА_3 .

2.2. З указаним рішенням позивач не згідний, вважає його протиправними, що обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

3.1. Згідно поданої до суду позовної заяви позиція позивача обґрунтовується наступним.

3.2. Так, представник позивача вказує, що 16 серпня 2022 року позивач з метою перетину державного кордону з України до Республіки Молдова прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне». Позивач прибув для перетину кордону у сторону Республіки Молдова, для подальшого ввозу в Україну гуманітарної допомоги, у вигляді військового одягу.

3.3. Для проведення паспортного контролю посадовій особі Державної прикордонної служби України позивач надав перелік необхідних документів, для дозволу на виїзд закордон військовозобов`язаної особи: паспорт громадянина України для виїзду закордон; посвідчення водія; лист благодійної організації «ЗАХИСТИ ХМЕЛЬНИЧЧИНУ» № 193/22 від 09.08.2022 р.; наказ Хмельницької обласної військової адміністрації № 310/2022-н від 11.08.2022 р. із додатком у вигляді переліку водіїв для виїзду закордон.

3.4. Даний Наказ Хмельницької обласної військової адміністрації № 310/2022-н від 11.08.2022 р. про прийняте рішення про виїзд за кордом позивача, як водія, обласна військова адміністрація надіслала до адміністрації Держприкордонслужби України для врахування під час виїзду та в`їзду громадян України. Пунктом 3 Наказу передбачено, що особі, відповідальній за заповнення заявок у телекомунікаційній системі «ШЛЯХ» доручено забезпечити виконання цього Наказу. А також, пунктом 4 Наказу визначено заступнику голови обласної державної адміністрації ОСОБА_4 забезпечити виконання цього Наказу до Адміністрації Держприкордонслужби для врахування під час виїзду водіїв за межі України. Невід`ємним додатком до Наказу, а саме Переліком водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України формувань, а також населення України, через державний кордон - визначено водієм позивача, вказано його ідентифікаційні дані, та дані Благодійної організації, яка направляє такого водія. Вказаний Наказ Хмельницької обласної військової адміністрації № 310/2022-н від 1 1.08.2022 р. обов`язково завчасно був направлений до Держприкордонслужби. Оскільки Позивачу було повідомлено інспектором, що його дані дійсно, містилися у системі «ШЛЯХ».

3.5. Наголошує, що обов`язковою умовою для перетину кордону України громадянином призовного віку є те, що дані про водіїв, які здійснюють міжнародні перевезення, мають бути у системі «Шлях», наявність яких перевіряють представники Держприкордонслужби. Дані позивача були у системі, його ПІБ бачили та перевіряли у системі «ШЛЯХ» інспектори прикордонної служби.

3.6. Позивачем особисто (надано всі особисті документи), Благодійною організацією «ЗАХИСТИ ХМЕЛЬНИЧЧИНУ» (надано лист про мету виїзду та особу, що є водієм) та Хмельницькою обласною військовою адміністрацією (було видано наказ про виїзд за межі України із додатком, та направлено ці дані до Держприкордонслужби) було виконано всі законодавчі вимоги для перетину позивачем державного кордону України задля доставки до України гуманітарного вантажу, який необхідний для забезпечення безперебійного захисту нашої держави Збройними Силами України.

3.7. Таким чином, рішення про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 16 серпня 2022 року, є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню. Підстав для винесення такого Рішення про відмову у інспектора прикордонної служби не було, його підстава не базувалася на нормативних документах, та викликана була лише можливими, суб`єктивними підставами одноосібно інспектора.

Аргументи відповідача

3.8. Згідно поданого до суду відзиву на позовну заяву, відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне.

3.9. Так вказує, що загальний порядок перетину державного кордону України визначений постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

3.10. Відповідно до пункту 2-8 цих Правил у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Дсржприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

3.11. Вказує, що під час перевірки БД «Шлях» встановлено, що дані про гр. ОСОБА_3 у вище вказаній БД є, разом з тим наступним кроком зазначено «ПЕРЕВІРИТИ НАЯВНІСТЬ РІШЕННЯ». Однак наголошує, що оскільки громадянин України ОСОБА_5 є особою призовного віку та мав намір перетнути державний кордон на виїзд як водій, що здійснює перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги, тобто на підставі п 2-8 ПКМУ №57 на паспортний контроль надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, але не надав документу, а саме витягу з наказу Хмельницької ОВА від 11.08.2022 року №310/2022-н, а лише показав в телефоні фото.

3.12. Оскільки, позивачем при перетинанні кордону не було надано документів, які б підтверджували його право на безперешкодне перетинання державного кордону, а саме в супереч п. 2-8 Правил не надано наказу Хмельницької обласної військово-цивільної адміністрації №310/2022-н від 11.08.2022 року із додатком, то дії інспектора прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстра - сержанта ОСОБА_6 по складанню рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16 - річного віку від 16.08.2022 року правомірні.

3.13. При цьому зазначає, що позивач з наявними підтверджуючими мету поїздки документами скористався своїм правом на перетинання державного кордону на виїзд з України, а саме громадянин ОСОБА_7 перетнув державний кордон на виїзд з України 26.09.2022 року о 17.01.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Так, дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом встановлено, що 16.08.2022 року ОСОБА_1 прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне» з метою виїзду у Республіку Румунія.

4.2. Однак, за результатом проходження паспортного контролю інспектором прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстром-сержантом ОСОБА_2 прийнято рішення від 16.08.2022 року про відмову в перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України, який досяг 16-річного віку - ОСОБА_3 .

Дослідженням вказаного рішення встановлено, що на підставі Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 грудня 2015 року №389-VIII, Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, Закону України Про затвердження Указу Президента України, Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, а також пункту 2-8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», громадянина України ОСОБА_3 обмежено у праві виїзду з України за відсутністю підстав на право перетинання Державного кордону під час воєнного стану.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є рішення від 16.08.2022 року, яким позивачу відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України.

Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваного рішення, оцінивши його через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

5.2. При цьому суд наголошує, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

5.3. Також суд зазначає, що оскаржуваними наказами здійснено втручання у права позивача, які гарантовані статтею 2 (свобода пересування) Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї від 16.09.1963 року (Протокол ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.199 року), а також статтею 33 (право вільно залишати територію України) Конституції України, а тому суд вважає за необхідним розглянути та вирішити цю справу по наявним матеріалам, які відповідають критерію достатності та достовірності.

Щодо суті спору

5.4. Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

5.5. Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 62, 63 цієї Конституції.

5.6. З викладеного слідує, що право особи на пересування та право вільно залишати територію України, передбачене статтею 33 Конституції України може бути обмежено в умовах воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

5.7. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

5.8. В подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

5.9. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).

5.10. Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

5.11. Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

5.12. Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

5.13. Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

5.14. Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

5.15. Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 8 Закону №389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

5.16. Згідно із пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року №1455 (далі Порядок №1455), перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

5.17. Поряд з цим, правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України Про прикордонний контроль від 05.11.2009 року №1710-VI (далі - Закон №1710).

5.18. Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону №1710 прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

5.19. Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону №1710 пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

5.20. Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем (частина 4 статті 6 Закону №1710).

5.21. Частиною 1 статті 14 Закону №1710 передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

5.22. Статтею 3 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року № 3857-XII визначено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

5.23. Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (далі - Правила перетинання державного кордону) (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

5.24. Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

5.25. Зокрема, згідно пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Рішення про виїзд за межі України, яке дає можливість перетину державного кордону, приймається на строк не більше шести місяців.

Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном та/або зміни мети виїзду за кордон, що встановлені цим пунктом, Мінінфраструктури та військові адміністрації скасовують своє рішення про виїзд за межі України відповідних осіб протягом семи робочих днів з моменту встановлення фактів зазначених порушень.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» (1710-17).

5.26. Пунктом 12 Правил перетинання державного кордону визначено що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень. Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

5.27. З наведених законодавчих норм судом висновується, що особи (водії), що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану за умови наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

5.28. Судом у цій справі встановлено, що Благодійна організація «Захисти Хмельниччину» звернулася до начальника Хмельницької обласної військової адміністрації із листом від 09.08.2022 року №193/22, згідно якого повідомляє, що благодійна організація потребує ввезення з Румунії гуманітарної допомоги у вигляді військового одягу. Для перевезення зазначеної допомоги потрібен один транспортний засіб. Забезпечити ввезення гуманітарної допомоги, виконання правил перетину державного кордону України бере на себе водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

5.29. 11.08.2022 року Хмельницькою обласною військовою адміністрацією видано наказ №310/2022-н, згідно якого дозволено виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, а також населення України, через державний кордон на строк 30 календарних днів згідно з переліком, що додається (пункт 1 наказу); особі, відповідальній за заповнення заявок у телекомунікаційній системі Шлях, забезпечити виконання цього наказу (пункт 3 наказу); заступнику голови обласної державної адміністрації ОСОБА_4 забезпечити виконання цього наказу до Адміністрації Держприкордонслужби для врахування під час виїзду водіїв за межі України (пункт 4 наказу).

Додатком до наказу №310/2022-н від 11.08.2022 року визначено Перелік водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, а також населення України, через державний кордон. У даному переліку внесено відомості про ОСОБА_3 по БО «Захисти Хмельниччину».

5.30. Як повідомлено сторонами, 16 серпня 2022 року позивач з метою перетину державного кордону з України до Республіки Румунії (в позові помилково зазначена Молдова) прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне».

5.31. При проходженні паспортного контролю працівниками Держприкордонслужби встановлено, що в телекомунікаційній системі «ШЛЯХ» наявні відомості про громадянина ОСОБА_3 . Однак, як зазначає представник відповідача на паспортний контроль позивач надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, але не надав документу, а саме витягу з наказу Хмельницької ОВА від 11.08.2022 року №310/2022-н, а лише показав в телефоні фото. Вказане, за його твердженням, і стало підставою для прийняття рішення про відмову позивачу у перетині державного кордону.

5.32. Водночас, суд критично оцінює як такі доводи представника відповідача, так і зазначену у оскаржуваному рішенні підставу для відмови у перетині державного кордону.

5.33. Суд вважає, що визначальним у спірних правовідносинах є встановлення того, чи мав право позивач для перетину державного кордону та чи належним чином це право на час проходження паспортного контролю було ним підтверджено.

5.34. Як зазначено судом раніше, згідно пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

5.35. У свою чергу, наказом від 11.08.2022 року №310/2022-н Хмельницькою обласною військовою адміністрацією ОСОБА_1 дозволено виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань, а також населення України, через державний кордон на строк 30 календарних днів.

5.36. При цьому, суд вважає, що визначальним фактором для перетину державного кордону є те, чи наявна про особу, яка перетинає державний кордон, інформація у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Натомість, наявність у особи при проходженні паспортного контролю витягів (чи копій) відповідних рішень про виїзд за межі України є фактором супутнім.

Як підтверджено представником відповідача, при проходженні паспортного контролю працівниками Держприкордонслужби встановлено, що в телекомунікаційній системі «ШЛЯХ» наявні відомості про громадянина ОСОБА_3 . Поряд з цим, позивачем підтверджено факт наявності рішення про дозвіл на виїзд за межі України, хоч і шляхом пред`явлення у телефоні фото.

5.37. Попри це, суд наголошує, що як представником відповідача у відзиві, так і інспектором прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстром-сержантом ОСОБА_2 , при прийнятті оскаржуваного рішення нівельовано положення того ж пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону в тій частині, що Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України.

5.38. Тобто, Хмельницькій обласній військовій адміністрації належало направити наказ від 11.08.2022 року №310/2022-н до Адміністрації Держприкордонслужби саме для врахування під час виїзду ОСОБА_3 за межі України. А тому при прийнятті оскаржуваного рішення інспектору прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстру-сержанту ОСОБА_8 належало самостійно перевірити його наявність у Держприкордонслужбі, та за умови його наявності, - не створювати перешкод у перетині Бабаян Гагіку держаного кордону.

5.39. Суд у цій справі жодним чином не нівелює необхідність проведення посадовими особами Держприкордонслужби детальної перевірки у осіб документів при проходження паспортного контролю при перетині державного кордону, а надто в умовах воєнного стану.

5.40. Однак, суд звертає увагу, що Держприкордонслужба та її посадові особи здійснюють свою діяльність як суб`єкти владних повноважень, а отже їх діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.

При цьому суд нагадує, що зміст принципу належного урядування передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються (Рішення ЄСПЛ у Справі Рисовський проти України (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року).

5.41. При цьому, при виконанні своїх функціональних обов`язків посадовим особам Держприкордонслужби належить уникати прийняття формалізованих рішень, що і було допущено у спірних правовідносинах.

5.42. Відтак, надавши оцінку на предмет законності оскаржуваного рішення, оцінивши його через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що оскаржуване рішення не може вважатись обґрунтованим та таким, яке прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття даного рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якими є відповідачі.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

6.3. Відповідачем не доведено суду правомірності прийняття оскаржуваного рішення, натомість позивачем доведено суду його протиправність.

6.4. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що рішення інспектора прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстра-сержанта ОСОБА_6 від 16.08.2022 року про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку - ОСОБА_1 , прийняте не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

6.5. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав викладених у його мотивувальній частині.

6.6. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №6097-8398-4819-8827 від 12.09.2022 року.

7.3. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено повністю, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки Відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є його структурним підрозділом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » майстра-сержанта ОСОБА_6 від 16.08.2022 року про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_1 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №6097-8398-4819-8827 від 12.09.2022 року судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя О.В. Анісімов