Справа № 460/44315/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2022 року м. Рівне №460/44315/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Т.О. Комшелюк, розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЙМІН» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАЙМІН» (далі позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 13.09.2022р. № UA204000/2022/000144/2. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.09.2022 року декларантом до Рівненської митниці була подана митна декларація № UA204000/2022/022315 на товари: «Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна не більш як 18 кВт в комплекті з ЗІП, побутового призначення. Мінітрактори Скаут ХТ-244 48 шт. в розібраному стані, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1500куб.см. Мінітрактори Скаут Т220-В 33шт, в розібраному стані, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1195 см3» за заявленою митною вартістю за ціною договору на загальну суму поставки 184144,00дол. США. Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: зовнішньо економічний контракт; інвойси, як документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; документи про оплату товару тощо. У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 12.09.2022 року посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів. Листом № 13/09/22 від 13.09.2022 року декларантом надано додаткові документи, які, водночас, не були враховані митницею та 13.09.2022 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 204000/2022/000144/2 та Картку відмови у митному оформленні товарів № UA204000/2022/000168. Позивач не погоджується з рішенням про коригування митної вартості товарів № 204000/2022/000144/2 (та похідним документом Карткою відмови), вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить скасувати. Також просить стягнути витрати пов`язані із розглядом справи, зокрема витрати понесені на переклад документів у сумі 3050грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом були надані документи, які не спростували сумнівів митниці у правильності декларування митної вартості товарів. Також покликався на наявність у митниці цінової інформації згідно переліку митних декларацій із рівнем вартості вищим, аніж було заявлено до митного оформлення. Із врахуванням цих обставин посадовою особою митниці було оформлено картку відмови у митному оформленні та скориговано митну вартість із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ до рівнів, наявних у ціновій базі даних. Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів позивача.

Ухвалою суду від 14.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд враховує наступне.

07.09.2022 року декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЙМІН» (34080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 22/15, ), ОСОБА_1 до Рівненської митниці була подана митна декларація № UA204020/2022/022315 на товари: «Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна не більш як 18 кВт в комплекті з ЗІП, побутового призначення. Мінітрактори Скаут ХТ-244 48 шт. в розібраному стані, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1500 см3. Мінітрактори Скаут Т220-В 33шт, в розібраному стані, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1195 см3» за заявленою митною вартістю за ціною договору на загальну суму поставки 184144,00дол.США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості: зовнішньо економічний контракт; інвойси, як документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; документи про оплату товару тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 12.09.2022 року посадовою особою митниці було пред`явлено вимогу про надання додаткових документів, мотивуючи вимогу наступним:

Відповідно до пунктів 3.9, 3.10 контракту від 08.07.2022 року № DN-WLI/1 (далі Контракт) продавець має передати факсимільним зв`язком, із наступною досилкою оригіналів, товаросупровідні документи, серед яких зазначена експортна митна декларація та морський коносамент. Разом з тим декларантом не надані вказані документи до митного оформлення.

Надані до митного оформлення товаротранспортні документи (міжнародні транспортні накладні CMR) від 01.09.2022 року №№ 482114, А191780, А411728, А42330 та б/н містять реквізити щодо інвойсів, які декларантом до митного оформлення не подавались: LP220706543/1, LP220706543/2, LP220706543/3, LP220706543/5, LP220210001 та LP220210001/1.

Відповідно до інформації, наявної на сайті https://langpak.en.alibaba.com/productgrouplist-801471566 Mini_Tractor.html?spm=a2700.shop_plser.98.3 ціни на умовах відвантаження QUINGDAO PORT на подібні трактори становлять від 3000 до 4500 USD (ХТ 244) та від 1500 до 2650 USD (ХТ 220).

Вищевказане, на думку митного органу, може свідчити про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень додаткових витрат. Декларанту запропоновано надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених умовах поставки, копію митної декларації країни відправлення; копію морського коносаменту, копію інвойсів, реквізити яких наявні у CMR, які до митного оформлення не подавались: №№LP220706543/1, LP220706543/2, LP220706543/3, LP220706543/5, LP220210001 та LP220210001/1; документи , що містять відомості про вартість додатково понесених витрат у зв`язку із транспортуванням товару: морський фрахт, вартість вантажно-розвантажувальних робіт, автотранспорт, демердж тощо; каталоги, специфікації, прейскуранти) прайс-листи) виробника товару, які містять інформацію щодо повного спектру продукції, що виготовляється виробником.

Листом № 13/09/22 від 13.09.2022 року декларантом надано наступні документи: коносамент № ONEYTA1DKF118300 від 29.01.2022, деталізовані інвойси №№ LP220706543/1, LP220706543/2, LP220706543/3, LP220706543/5, LP220210001 та LP220210001/1, роздруківки SWIFT-платежів від 27.07.2022 та 23.08.2022, експорту митну декларацію № 00016755 від 24.01.2022 року та повідомлено про відсутність інших документів, окрім поданих.

Зазначені документи не були враховані митницею та 13.09.2022 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 204000/2022/000144/2 та Картку відмови у митному оформленні товарів № UA204000/2022/000168.

Підставою для коригування стало ненадання декларантом усіх витребуваних митницею документів, наявність «неточностей» (пункт 1 арк. 3 Рішення) та наявність у митного органу інформації стосовно митної вартості товарів згідно з переліком митних декларацій.

Статтею 55 МК України визначено, що у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, декларант або уповноважена ним особа має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Відповідно до приписів даної статті, товар 15.09.2022 року за митною декларацією № UA204020/2022/023118 товар випущено у вільний обіг.

Матеріалами справи стверджується, що 06 липня 2022 року між китайською фірмою «WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO.LTD» як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАЙМІН", як Покупцем, було укладено договір купівлі-продажу товарів № DN-WLI/1 (далі Контракт).

Предметом Контракту згідно пункту 1.1 Продавець продає, а Покупець купує товар у кількості, асортименті та за цінами, вказаними у специфікаціях до Контракту. Товар купується для його подальшого перепродажу на території України. Відповідно до п. 2.1 Контракту, поставка товару здійснюється партіями. Розмір кожної визначається у специфікаціях, що додаються до Контракту. Згідно п.3.2 умови поставки товару DDU Івано-Франківськ, Україна або FOB, Quingdao. Китай.

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата товару, що поставляється, здійснюється Покупцем в доларах США шляхом здійснення переводу на розрахунковий рахунок Продавця. В рамках даного Договору Продавцем було продано Покупцеві товари: «Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна не більш як 18 кВт в комплекті з ЗІП, побутового призначення. Мінітрактори Скаут ХТ-244 48 шт. в розібраному стані, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1500 см3. Мінітрактори Скаут Т220-В 33 шт, в розібраному стані, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1195 см3» (описові частини граф митної декларації), які на момент продажу перебували у контейнерах на морському транспорті та вибули із порту завантаження 29.01.2022 року згідно коносаменту №ONEYTA1DKF118300.

Пунктом 5.2 Контракту визначено, що Покупцеві надається можливість оплати кожної партії товарів частинами. Відповідно даної умови Покупець може здійснювати оплату або 100 % передоплати товару на умовах, вказаних у специфікації, проформі-інвойсі або інвойсі. Крайній термін розрахунку за кожну партію товару становить 365 днів з дня завантаження контейнеру з товаром на морський транспорт.

Відповідно до приписів Контракту, за Інвойсом Продавця № LP220706543 та Специфікацією № 1 від 08.07.2022, згідно платіжних доручень від 27.07.2022 № 220727/CRE/82259 та від 23.08.2022 № 220823/000708031 Покупцем перераховано відповідно 100000,00 USD та 84144,00 USD на рахунок Продавця.

При прибутті в України декларантом, з метою митного оформлення товару за ціною договору, до митної декларації були долучені: пакувальний лист № 1 від 08.07.2022, Інвойс № LP220706543 від 08.07.2022, зовнішньоекономічний договір/Контракт № DN-WLI/1 від 08.07.2022, доповнення до Контракту - Специфікацію № 1 від 08.07.2022, сертифікат про походження товару № 22С3707Ф1166/00004 від 16.08.2022 тощо. Додатково на вимогу митниці надано коносамент № ONEYTA1DKF118300 від 29.01.2022, деталізовані інвойси №№ LP220706543/1, LP220706543/2, LP220706543/3, LP220706543/5, LP220210001 та LP220210001/1, роздруківки свіфт-платежів від 29.07.2022 та 25.08.2022, експорту митну декларацію № 00016755 від 24.01.2022 року.

Митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю товарів та 13.09.2022 року прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № 204000/2022/000144/2 та Картку відмови у митному оформленні товарів № UA204000/2022/000168.

Підставою для прийняття рішення, відповідно до його змісту, стали ненадання декларантом запитуваних митницею документів та наявність у митного органу інформації стосовно митної товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за двома митними деклараціями (№ UA204020/2022/0CNY від 08.09.2022, № UA100480/2022/0 CNY від 19.05.2022) та виявлення «неточностей» (пункт 1 арк.3 Рішення), зокрема:

«2.1. Відповідно до пунктів 3.9 та 3.10 контракту продавець має передати факсимільним зв`язком, із наступною досилкою оригіналів, товаросупровідні документи, серед яких зазначена експортна митна декларація та морський коносамент. Разом з тим декларантом не надані вказані документи до митного оформлення.»

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що дане твердження не відповідає дійсності, вказані документи надані митниці листом декларанта № 13/09/22 від 13.09.2022 року та наявні в матеріалах справи.

Також відповідач покликався на ту обставину, що додатково надана митна декларація не може бути прийнятою в якості підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів з наступних причин: декларація датована 24.01.2022 року, разом з тим в якості підстави для імпорту товарів в Україну декларантом зазначений контракт від 08.07.2022 року № DN-WLI/1. Також відповідно до наданої копії митної декларації отримувачем є фірма LLC «INDUSTRIAL GASSYSTEM LLC», що суперечить відомостям щодо отримувача, заявленого декларантом ТОВ «ДАЙМІН». Аналогічні застереження висловлені стосовно змісту коносаменту № ONEYTA1DKF118300 від 29.01.2022.

Дослідивши долучений до позову лист продавця - WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO., LTD, яким надано роз`яснення щодо обставин купівлі-продажу товару, судом встановлено, що контейнери № TLLU5693666, TRHU5102998, TRHU7621591 з товарами: Мінітрактор XT-244 -48шт, Мінітрактор T-220B - 33шт. були відвантажені компанією WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO., LTD (адреса: NO.222 DONGFENG EAST ROAD, KUIWEN DISTRICT, WEIFANG CITY, CHINA) на адресу компанії ТОВ «ІНДАСТРІАЛ ГАЗ СИСТЕМ» (адреса: 01014, Україна, м. Київ, вул. Звіринецька, 63) згідно контракту № IGS-WLI/1 від 13.12.2021р. У зв`язку із фінансовою скрутою, спричиненою військовими діями, компанія ТОВ «ІНДАСТРІАЛ ГАЗ СИСТЕМ» не мала можливості здійснити митне оформлення даних товарів та розірвала угоду з продавцем. Тому компанія WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO., LTD знайшла нового покупця, компанію ТОВ "ДАЙМІН" (адреса: 04080, Україна, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, 22/15) та уклала новий контракт за № DN-WLI/1 від 08.07.2022р. Відповідно при відвантаженні мінітракторів XT-244 та мінітракторів T-220B у Китаї в січні 2022 року, експортна декларація була оформлена на компанію ТОВ «ІНДАСТРІАЛ ГАЗ СИСТЕМ».

Суд погоджується, що перепродаж товарів, що переміщуються морськими контейнерами (зокрема на умовах поставки DDU- Інкотермс - відповідальність продавця закінчується після того, як товар доставлений у вказане місце у країні покупця; всі ризики, всі витрати на доставку вантажу (податки, мита і т. д.), відповідальність за псування і втрату товару до цього моменту несе продавець) - до моменту прибуття у порт призначення є легальною практикою, що не суперечить міжнародному законодавству.

Щодо покликання на надані до митного оформлення товаротранспортні документи (міжнародні транспортні накладні CMR) від 01.09.2022 року №№ 482114, А 191780, А411728, А42330 та б/н, які містять реквізити щодо інвойсів, які декларантом до митного оформлення не подавались: LP220706543/1, LP220706543/2, LP220706543/3, LP220706543/5, LP220210001 та LP220210001/1, судом встановлено, що декларантом додатково надані інвойси LP220706543/1, LP220706543/2, LP220706543/3, LP220706543/4, LP220706543/5 від 08.07.2022р., загальна сума по яких становить 184144дол.США, що відповідає сумі, зазначеній декларантом у наданому до митного оформлення рахунку від 08.07.2022 № LP220706543, проте декларантом не надані копії рахунків №№ LP220210001 та LP220210001/1, реквізити яких наявні у товаросупровідних документах.

Позивач також стверджував, що згідно інвойсів №№ LP220210001 та LP220210001/1, Рівненською митницею було здійснене митне оформлення товарів за попередньою поставкою днем раніше згідно CMR від 01.09.2022 року №№ 482114, А 191780, А411728, А42330 та б/н за якими в контейнерах прибув збірний вантаж, який доставлявся декількома автомобілями.

Вказана обставина відповідачем не спростована, докази протилежного не надані.

Суд враховує, що згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може письмово витребувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що єдиною фактичною підставою для здійснення коригування митної вартості лишається наявність у митниці цінової інформації, відмінної від заявленої декларантом.

При цьому досліджені судом копії митних декларацій, долучені відповідачем, за № UA204020/2022/232700 та № UA100480/2021/313683, за якими відповідач проводив порівняння, містять умови поставки та країну відправлення, відмінну від спірної поставки, що робить таке порівняння некоректним з точки зору приписів Митного кодексу України. Суд також погоджується, що відповідачем не обґрунтовано механізм обрахування митної вартості товару, оскільки згідно зі змістом оскаржуваного рішення коригування здійснено за незрозумілим алгоритмом, за якого мінітрактори різних марок та комплектацій просто поділені на загальну вартість за кілограм ваги.

Таким чином суд дійшов висновку, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та матеріалами справи.

У своїй сукупності, за досліджених обставин, суд ставиться критично до об`єктивності та правомірності коригування ціни митним органом за спірною поставкою.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, митний орган має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними.

Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 07.09.2022 року № UA204020/2022/022315 декларантом були надані всі документи, які дозволяли точно і однозначно встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною позивача та відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 07.09.2022 року № UA204020/2022/022315 і коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Тобто, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження. За таких обставин, позовні вимоги позивача належать до задоволення повністю.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, що належать відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позаяк позивачем сплачений судовий збір у сумі 12693грн, то суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, що складаються із вказаної суми сплаченого судового збору.

Щодо витрат, пов`язаних із розглядом справи у якій останній просить стягнути з відповідача витрати по оплаті послуг перекладача в сумі 3050грн.

Станом на час прийняття рішення у даній справі, заяви щодо зменшення розміру таких витрат, суду від відповідача не надходило.

Приписами частини першої та третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини третьої - восьмої статті 137 КАС України, спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути спів мірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Частини дев`ята статті 139 КАС України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у даній справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у справі № 160/7049/19 від 31.03.2020 року.

Судом встановлено, що послуги із офіційного перекладу вищевказаних документів з англійської та китайської мови на українську мову, були надані позивачу ПП «Бюро перекладів «Акцент».

На підтвердження отриманих послуг, позивачем надано до суду рахунок № 36-22 від 24.10.2022 року за перекладацькі послуги зокрема, з англійської на українську мову Контракту № DN-WLI/1 від 06.07.2022, з китайської на українську мову митної декларації № 00016755 від 24.01.2022, всього на суму 3050грн; платіжне доручення № 57 від 26.10.2022 на суму 3050грн із призначенням платежу: оплата за послуг перекладу з англійської та китайської мови на українську за рах. 36-22 від 24.10.2022 року без ПДВ.

Суд зауважує, що розмір понесених позивачем витрат в сумі 3050грн, є співмірним із складністю справи та обсягом наданих перекладачем послуг та підтверджується належними та допустимими доказами.

За наведених обставин, суд уважає, що понесені позивачем витрати за перекладацькі послуги у даній справі є витратами, пов`язаними із підготовкою до розгляду справи, тому такі витрати належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі і підстав для зменшення їх розміру судом не встановлено.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості від 13 вересня 2022 року № UA204000/2022/000144/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЙМІН» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір в сумі 12693грн (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні) та витрати пов`язані із підготовкою до розгляду справи в сумі 3050грн (три тисячі п`ятдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 листопада 2022 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАЙМІН" (вул. Новокостянтинівська, 22/15, м. Київ, 34080, ЄДРПОУ/РНОКПП 44841784)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк