Справа № 160/10824/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2022-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засідання Кручині Ю.Д.
представника позивача представника відповідача Вакуленка Д.О. Дубінчіка І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
21 липня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.12.2021 №000295/04-36-09-01/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій в розмірі 23 800,00 (двадцять три тисячі вісімсот) грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду, шляхом подання до суду належної якості копії Протоколу про адміністративне правопорушення від 19.08.2021 року (відповідно до кількості учасників справи).
15 вересня 2022 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.
17 жовтня 2022 року засобами електронного зв`язку до суду від представника позивача адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича надійшла заява в якому представник просить суд забезпечити його участь у судовому засіданні 24.10.2022 року об 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON та/або ZOOM.
19 жовтня 2022 року до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання виклала позицію аналогічну заявленій нею у власній позовній заяві
В судовому засіданні 24.10.2022 року розгляд справи було відкладено на 07.11.2022 року на 10:00 год. для надання відповідачем додаткових документів.
04 листопада 2022 року засобами електронного зв`язку до суду від представника позивача адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання 07.11.2022 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 14.11.2022 року на 10:00 год.
04 листопада 2022 року засобами електронного зв`язку до суду від представника позивача адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича надійшли пояснення по адміністративній справі, в яких останнім зазначено, що 01.08.2021р. між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 було укладено Договір стажування, відповідно до умов якого Сторони домовились про те, що гр. ОСОБА_5 буде проходити у ФОП ОСОБА_1 стажування на предмет визначення професійної відповідності та ділових якостей, які необхідні для виконання обов`язків найманого працівника продавця протягом 2 місяців. З урахуванням цього представник позивача наголошую на тому, що протягом серпня 2021 року гр. ОСОБА_2 не була у позивача як суб`єкта господарювання найманим працівником та не перебувала з нею у трудових відносинах, а лише проходила стажування відповідно до умов укладеного Договору стажування.
14 листопада 2022 року засобами електронного зв`язку до суду від представника позивача адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича надійшла заява про розгляд справи без участі учасника судового процесу.
В судовому засіданні 14.11.2022 року головуючим суддею по справі з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи на розгляд сторін поставлено питання про витребування з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області справи про адміністративне правопорушення № 182/6869/21 (провадження № 3/0182/2773/2021) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_2 , громадянки України, фізична особа- підприємець, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпаП для огляду в судовому засіданні. Представник відповідача не заперечував проти витребування справи.
Судове засідання відкладене на 14 грудня 2022 року на 11:00 год.
07 грудня 2022 року з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи №182/6869/21 (провадження №3/0182/2773/2021) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_2 , громадянки України, фізична особа- підприємець, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпаП
У судовому засіданні 14 грудня 2022 року представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому, а також у відповіді на відзив та додаткових поясненнях доводи, просив задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 14 грудня 2022 року пред`явлений позов не визнав у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Також суд зазначає, що в судовому засіданні було вирішено питання щодо правильного найменування відповідача, проти чого сторони не заперечували.
Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 утворено як відокремлені підрозділи ДПС України територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
У свою чергу, відповідно до наказу Державної податкової служби України №755 від 24.12.2020, з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС України №529 від 30.09.2020, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що правильне найменування відповідача є - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ ВП: 44118658).
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
19.08.2021 старшим інспектором СЮП ВП Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітаном поліції Лимощенко О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 , серії ВАБ № 810911 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, у якому вказано, що 19.08.2021р. приблизно о 16 год. 10 хв. гр. ОСОБА_2 знаходячись на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , здійснила реалізацію алкогольного напою, а саме - пляшку об`ємом 0,5л алкогольного пива «Жигулівське», де вміст спирту 4,9% об. неповнолітній особі ОСОБА_3 (дата народження -18.10.2004)
Даний факт зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 19.08.2021р. серії ВАБ № 810911 та підтверджується поясненнями неповнолітньої ОСОБА_3 , поясненнями продавця ОСОБА_2 , відповідними фотоматеріалами та фото-копією паспорта громадянина України, яка підтверджують вік ОСОБА_3 .
На підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 810911 від 19.08.2021р. Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Нікопольської міської ради винесено постанову №394 від 15 вересня 2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800,00 грн.
Відповідно до банківської квитанції №3 від 21.09.2021 р., копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 сплачено штраф у розмірі 6800,00 грн.
Також, 19.08.2021 інспектором СЮП ВП Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Шолуженко М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 , серії ВАБ №810986 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, у якому вказано, що 19.08.2021р. приблизно о 16 год. 10 хв. ФОП ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , здійснила реалізацію алкогольного пива, без отримання ліцензії, чим порушила порядок провадження господарської діяльності.
Даний факт зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 19.08.2021р. серії ВАБ № 810986 та підтверджується протоколом особистого огляду,огляду речей та їх вилучення від 19.08.2021 проведеного в присутності ОСОБА_1 згідно якого під час огляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що в холодильнику на вітрині знаходяться слабоалкогольні та алкогольні напої, а саме: 9 пляшок напою «Longer mix»; 29 пляшок з алкогольним пивом різної марки, які було вилучено до Нікопольського РУП; електронним рапортом Нікопольського РУП, згідно якого працівник поліції ОСОБА_6 повідомив до служби 102 про те, що в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , продавець продала алкогольний напій неповнолітній особі; поясненнями продавця ОСОБА_2 та відповідними фотоматеріалами.
Правомірність та обгрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Закон №481/95-ВР).
Відповідно до ст.16 Закону України №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Так, пунктом 2 частини 1 статті 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР заборонено здійснювати продаж пива особам, які не досягли 18 років.
Отже, вищенаведеними нормами в імперативній формі запроваджено заборону на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.
При цьому, незважаючи на те, що Закон №481/95-ВР прямо не зобов`язує перевіряти вік кожної особи, яка купує алкогольні напої або тютюнові вироби, наявність у статті 15-3 цього Закону категоричної заборони їх продажу неповнолітній особі зумовлює дотримання належного рівня обачності суб`єктів господарювання, який би унеможливлював порушення вказаної заборони. Відсутність же у продавця сумніву щодо віку покупця, та продаж у зв`язку із цим забороненого товару неповнолітній особі, не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.
Передбачена статтею 15-3 Закону №481/95-ВР правова норма містить загальні убезпечувальні (превентивні, захисні) положення з метою запобігання продажу алкогольних напоїв чи тютюнових виробів особам, які не досягли 18-річного віку, тобто вчиненню порушення, передбаченого КУпАП і, як наслідок, застосуванню адміністративно-господарських санкцій податковим органом.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Згідно з ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі, якщо продаж пива здійснюється особам, які не досягли 18 років - у сумі 6 800грн. (за порушення вимог статті 15-3 цього Закону).
Частиною 3 статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.
При цьому, частиною 4 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, відповідно до пунктів 3 та 5 якого до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом. Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою застосування фінансових санкцій на підставі абзацу 14 частини другої 17 Закону №481/95-ВР є встановлення на основі належних допустимих та достовірних доказів факту реалізації зокрема алкогольниї напоїв особам, які не досягли 18 років.
Аналогічна правова позиція висловлювалась неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №813/8278/14, від 16 липня 2019 року у справі № 815/968/15, від 11 вересня 2018 року у справі №813/7398/14, від 14 березня 2018 року у справі № 813/6129/15.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення про застосування фінансової санкції було прийнято на підставі матеріалів правоохоронного органу, а саме - копії протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 810911 від 19.08.2021р., копії письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , копії письмових пояснень продавця ОСОБА_2 , відповідними фотоматеріалами та фото-копією паспорта громадянина України, яка підтверджують вік ОСОБА_3 .
Відповідно до пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібраних під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, остання 19.08.2021 р. приблизно о 16.10. зайшла до магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , де вона замовила пляшку алкогольного пива «Жигулівське», об`ємом 0,5л. Жінка-продавець не запитала у неї вік та документ, що його засвідчує, продала їй вказане пиво. При цьому фіскальний чек не видала. Вийшовши на вулицю з магазину, підійшли поліцейські, представились й пред`явили службові посвідчення, вона їм розповіла, що купила пиво у вищевказаному магазині.
Згідно з поясненнями продавця ОСОБА_2 , 19.08.2021 р. приблизно о 16:10 год. вона знаходилась на робочому місці в магазині, розташованому по АДРЕСА_1 . В цей момент до магазину зайшла дівчина, яка замовила пляшку алкогольного пива об`ємом 0,5л «Жигулівське» світле, де вміст спирту 4,9% об. Вона не запитала у неї вік та документів, що його засвідчує, так як подумала, що їй є 18 років, продала їй вказане пиво. Як виявилось згодом дівчина покупець є неповнолітньою, чек вона не видала, так як у магазині відсутній касовий апарат та ліцензія.
Крім того, до матеріалів справи також долучено відповідні фотоматеріали та фото-копії паспорта громадянина України, який підтверджують вік ОСОБА_3 , розписка ОСОБА_2 про отримання від поліції пляшки алкогольного пива «Жигулівське» світле, яку вона продала неповнолітній.
Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Нікопольської міської ради №394 від 15 вересня 2021 року притягнено гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.
ОСОБА_2 було сплачено суму штрафу у розмірі 6800,00 грн. в добровільному порядку, що підтверджується банківською квитанцією №3 від 21.09.2021 р., копія якої міститься в матеріалах справи.
Отже, вказані докази в сукупності підтверджують факт продажу неповнолітній особі алкогольного напою працівником позивача.
При цьому, Закон №481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітній особі, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №819/733/16
Також, судом встановлено, що відповідно до Договору стажування від 01 серпня 2021 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , відповідно до умов якого Сторони домовились про те, що гр. ОСОБА_2 буде проходити у ФОП ОСОБА_1 стажування на предмет визначення професійної відповідності та ділових якостей, які необхідні для виконання обов`язків найманого працівника продавця протягом 2 місяців.
З огляду на вищезазначений договір стажування, позивач стверджує, що протягом серпня 2021 року гр. ОСОБА_2 не була у неї, як суб`єкта господарювання, найманим працівником та не перебувала з нею у трудових відносинах, а лише проходила стажування відповідно до умов укладеного Договору стажування, проте суд вважає таке твердження позивача безпідставним, оскільки згідно правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі №280/4315/18, випробування при прийнятті на роботу може бути обумовлене виключно при укладенні трудового договору, а ознайомлення з умовами праці відбувається до початку роботи працівника, але вже за укладеним трудовим договором.
Факт встановлення правопорушення, за наслідками якого контролюючим органом прийнято оскаржуване рішення в частині застосування фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, підтверджується матеріалами справи, а саме - поясненнями продавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (особи, якій здійснено продаж алкоголю), відібраними у ході розслідування, фото-копією паспорта громадянина України, яка підтверджують вік ОСОБА_3 , відповідними фотоматеріалами та протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ № 810911 від 19.08.2021р.
Крім того, суд зауважує, що позивачем безпосередньо у власній позовній заяві підтверджено, що ОСОБА_2 , яка працює стажером магазину «Продукти» та згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 810911 від 19.08.2021 здійснила реалізацію алкогольного напою, а саме - пляшку об`ємом 0,5л алкогольного пива «Жигулівське» (вміст спирту 4,9% об.) неповнолітній особі ОСОБА_3 , свою провину визнала, а призначений до сплати штраф у сумі 6800,00грн. було повністю сплачено останньою до відповідного бюджету.
При цьому суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №810911 від 19.08.2021р., на підставі якого контролюючий орган прийняв оскаржуване рішення, складався працівником поліції не за наслідками перевірки, умови та порядок якої врегульовано положеннями Податкового кодексу України, а у зв`язку з реалізацією поліцією своїх повноважень.
Щодо тверджень позивача стосовно того, що остання не здійснювала безпосередній продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі, що виключає наявність в її діях правопорушення та, відповідно, підстави для застосування штрафу, передбаченого ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.
Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Так, у разі продажу пива особам, які не досягли 18 років, відповідно до статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції.
Водночас, як зазначалося вище, за змістом приписів частини першої вказаної статті Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає у разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.
Також, як було вказано вище, згідно з ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі, якщо продаж пива здійснюється особам, які не досягли 18 років - у сумі 6 800грн. (за порушення вимог статті 15-3 цього Закону).
Таким чином, системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що за порушення вимог Закону №481/95-ВР встановлено два різні види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання, адміністративна відповідальність - до посадових осіб підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.
Так само і за порушення вимог Закону №265/95-ВР встановлено два різні види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання, у разі, якщо продаж пива здійснюється особам, які не досягли 18 років, адміністративна відповідальність - у разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.
Суд повторно звертає увагу на те, що законодавець прямо встановлює відповідальність суб`єктів господарювання, яким в даному випадку є позивач, за здійснення реалізації алкогольних напоїв неповнолітнім.
Згідно п.п.19-1.1.13 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) серед функцій, які здійснюють контролюючі органи, встановлено здійснення ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.
Відповідно до № 481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно зі статтею 15 Закону №481/95 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання. Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Відповідно до положень ч. 12 ст. 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Відповідно до пункту 23 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 №493 роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може провадитися суб`єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається:
- на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію;
- на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності
Відповідно до ч.1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Отже, виходячи із аналізу перелічених норм законодавства, суд доходить висновку, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватись лише за наявності відповідної ліцензії.
19.08.2021 інспектором СЮП ВП Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Шолуженко М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 , серії ВАБ № 810986 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, у якому вказано, що 19.08.2021р. приблизно о 16 год. 10 хв. ФОП ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , здійснила реалізацію алкогольного пива, без отримання ліцензії, чим порушила порядок провадження господарської діяльності.
Даний факт зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 19.08.2021р. серії ВАБ № 810986 та підтверджується протоколом особистого огляду,огляду речей та їх вилучення від 19.08.2021 проведеного в присутності ОСОБА_1 згідно якого під час огляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що в холодильнику на вітрині знаходяться слабоалкогольні та алкогольні напої, а саме: 9 пляшок напою «Longer mix»; 29 пляшок з алкогольним пивом різної марки, які було вилучено до Нікопольського РУП; електронним рапортом Нікопольського РУП, згідно якого працівник поліції ОСОБА_6 повідомив до служби 102 про те, що в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , продавець продала алкогольний напій неповнолітній особі; поясненнями продавця ОСОБА_2 та відповідними фотоматеріалами.
Гр. ОСОБА_1 , відповідно до ст. 63 Конституції України відмовилась від надання будь-яких пояснень, про що особисто зазначила в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.08.2021р. серії ВАБ № 810986, який було досліджено в ході розгляду справи
Крім того, як зазначалось вище, згідно з поясненнями продавця ОСОБА_2 , 19.08.2021 р. приблизно о 16.10. вона знаходилась на робочому місці в магазині, розташований по АДРЕСА_1 . В цей момент до магазину зайшла дівчина, яка замовила пляшку алкогольного пива об`ємом 0,5л «Жигулівське» світле, де вміст спирту 4,9% об. Вона не запитала у неї вік та документів, що його засвідчує, так як подумала, що їй є 18 років, продала їй вказане пиво. Як виявилось згодом дівчина покупець є неповнолітньою, чек вона не видала, так як у магазині відсутній касовий апарат та ліцензія.
Разом з тим, відповідачем встановлено, що згідно відомостей Єдиного реєстру виданих ліцензій ГУ ДПС у Дніпропетровській області у ФОП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) відсутня діюча ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Вказані обставини не спростовуються та не оспорюються позивачем у позовній заяві.
В ході розгляду справи позивачем не було надано доказів того, що станом на 19.08.2021 року вона здійснювала реалізацію алкогольних напоїв за наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Отже, в ході розгляду справи було встановлено, що позивачем 19.08.2021 року здійснювалась реалізація алкогольної продукції без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацем сьомим частини другоїстатті 17 Закону № 481/95-ВР.
Щодо посилань позивача на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі 182/6869/21 (провадження № 33/803/208/22), суд зазначає наступне.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі 182/6869/21 (провадження № 33/803/208/22) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонногосуду Дніпропетровськоїобласті від 02 листопада 2021року задоволено, скасовано постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та прийнято нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення
Суд зазначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 78 КАС України).
Між тим, предметом розгляду цієї справи є правомірність рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області про застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача, як суб`єкта господарювання, за порушення вимог Закону №481/95-ВР.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.08.2019р. у справі №824/406/18а.
Дійсно, ч.4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В той же час, передбачене ч.4 ст.78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративний суд не повинен сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.
Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ч.4 ст.78 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку.
При цьому суд також повинен враховувати вимоги щодо необхідності офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках витребувати ті докази, яких, на його думку, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Аналогічно наявність у судовому рішенні в іншій адміністративній справі висновку щодо неправомірності позиції, викладеної в акті податкової перевірки, не може бути беззастережною підставою для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.09.2018р. у справі №813/7398/14.
Отже, висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчинення правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку та не звільняє від процесуального обов`язку офіційного з`ясування обставин справи.
Так, з постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі 182/6869/21 (провадження № 33/803/208/22), якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонногосуду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021року задоволено, скасовано постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та прийнято нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, слідує, що суд дійшов таких висновків, зокрема, з огляду на те, що складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч.1 ст. 164 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме: провадження господарської діяльності без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, посилання на нормативно-правовий акт, що регулює отримання ліцензії для цього виду господарської діяльності, що передбачає диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Ухвалення судом рішень про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не свідчить про відсутність в діях позивача порушення норм Закону № 481/95-ВР та не перешкоджає її притягненню до фінансової відповідальності.
Так, з системного аналізу вищевикладених положень законодавства слідує, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується адміністративна, фінансова, кримінальна відповідальність, які є різними за своєю правовою природою, порядки та підстави притягнення до яких реалізуються за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
За порушення норм Закону № 481/95-ВР, а саме - за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років та без ліцензії, встановлено два види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність та адміністративна відповідальність.
Фінансова відповідальність є формою реалізації державно-владного примусу, що виникає у разі порушення приписів фінансово-правових норм і полягає у застосуванні спеціально уповноваженими державними органами до правопорушника передбачених законом санкцій.
Відповідно, закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу правопорушення, жодним чином не виключає підстав для її притягнення до відповідальності, як суб`єкта господарювання, шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Податковим кодексом України та Законом № 481/95-ВР.
Аналогічна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.08.2019 у справі № 824/406/18-а.
Варто також відмітити, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі 182/6869/21 (провадження № 33/803/208/22) не містить висновків суду щодо встановлення чи заперечення факту роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_1 алкогольними виробами неповнолітній особі та без наявності ліцензії.
Крім того, як було зазначено раніше, в ході розгляду справи позивачем не було спростовано того факту, що станом на 19.08.2021 року вона здійснювала свою господарську діяльність без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що безпосередньо підтверджено Висновком щодо розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, складеного ГУ ДПС у Дніпропетровській області 09.12.2021 року.
За наведених обставин у сукупності, суд доходить висновку, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі 182/6869/21 (провадження № 33/803/208/22) не має преюдиційного значення у цій справі. Оцінка доказів у постанові Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2022 року у справі 182/6869/21 не впливає на оцінку доказів у даній справі.
Суд в даному випадку бере до уваги пояснення продавця ОСОБА_2 , відібраними у ході розслідування, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 810911 від 19.08.2021р. і в яких нею було підтверджено факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі без відповідної ліцензії у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює підприємницьку діяльність позивач, а також відповідними фотоматеріалами та протоколом особистого огляду, огляду речей та їх вилучення від 19.08.2021. Будь-яких доводів на спростування цих обставин, зокрема, щодо недостовірності цих пояснень, позивач під час розгляду справи не навів.
Така позиція суду повністю узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 26.01.2021 у справі 819/936/18.
Разом з тим, враховуючи правові норми, якими врегульовано спірні правовідносини щодо відповідальності суб`єктів господарювання за здійснення в місці провадження ними господарської діяльності продажу алкогольних напоїв неповнолітнім та без ліцензіїї, зазначеним рішенням суду не спростовується вчинення в магазині позивача порушення, за яке її притягнуто до відповідальності спірним рішенням відповідача.
Суд повторно звертає увагу на те, що законодавець прямо встановлює відповідальність суб`єктів господарювання, яким в даному випадку є позивач, за здійснення реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.
Окрім того, сам факт здійснення такого правопорушення в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення спростовано не було.
Як зазначалось судом, під час розгляду справи судом встановлено факт продажу алкогольних напоїв без відповідної ліцензії особі, яка не досягла 18 років, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .
Відтак, відсутність складу адміністративного правопорушення (з описаних причин), не звільняє позивача як суб`єкта господарювання від фінансової відповідальності за порушення закону, які допущені в магазині, в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність.
У правовідносинах, що є подібними спірним, факт притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності може слугувати лише додатковим доказом правомірності оскарженого рішення про застосування фінансових санкцій.
Таким чином, суд вважає, що в даному випадку у податкового органу були правові підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у вигляді застосування штрафних санкцій. Рішення про застосування фінансових санкцій прийнято у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на те, набрало чинності Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, апеляційні скарги в електронній формі подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29.12.2022 року.

Суддя І.В. Тулянцева