Справа № 620/7075/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2022-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2022 року Чернігів Справа № 620/7075/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач, В/ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII за 2016, 2017 роки;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 роки, передбачену статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 620/4737/21;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII за 2018, 2019 роки;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2018, 2019 роки, передбачену статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №620/4737/21;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 620/4737/21.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача є протиправними щодо неврахування ним: щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки; індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019 роки; індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

У відзиві відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки ним рішення суду у справі № 620/4737/22 про виплату суми індексації було виконано у повному обсязі. Зазначає, що фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом. У зв`язку з цим військовою частиною видатки та платежі здійснюються лише в межах відповідних асигнувань. Вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач у період з 23.02.2016 по 22.02.2019 проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, що підтверджується витяги з наказів командира вказаної частини від 23.02.2016 № 36 та від 22.02.2019 № 46, копією Військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с. 16, 17-18, 20-21).

Відповідно до Довідки В/ч НОМЕР_1 від 10.11.2022 № 75 позивачу було виплачено допомогу для оздоровлення у березні 2016 року, травні 2017 року, квітні 2018 року, лютому 2019 року (а.с. 57).

Згідно з Довідкою В/ч НОМЕР_1 позивачу нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода за період з березня по грудень 2016 року та з лютого по грудень 2017 року (а.с. 59).

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі 620/4913/20 (https://reestr.court.gov.ua/Review/93165131), відповідачем виплачено позивачу компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2017-2019 роки, що підтверджується Довідкою В/ч НОМЕР_1 від 10.11.2022 № 77 (а.с. 58).

Відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 620/4737/21, яке 04.08.2021 набрало законної сили, позовні вимоги задоволено частково, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 : індексацію грошового забезпечення за період, з 23.02.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 рок; індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.02.2019 включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (https://reestr.court.gov.ua/Review/98081481).

Довідками В/ч 3018 (а.с. 53, 54) підтверджується нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 23.02.2016 по 22.02.2019.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Частиною шостою статті 21 вказаного Закону передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 (чинної до 01.03.2018) було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 вищенаведеної Постанови було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

З 01.03.2018 набрала чинність постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704), пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Матеріалами справи (а.с. 57, 59) підтверджується, що у період 2016-2019 роки позивачу відповідачем було нараховано та виплачено допомогу для оздоровлення. Також у період з березня по грудень 2016 року та з лютого по грудень 2017 року позивачу В/ч НОМЕР_1 нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода.

Разом з тим, відповідачем у поданому до суду відзиві не спростовується, що до складу грошового забезпечення, з якого позивачу здійснено обчислення грошової допомоги на оздоровлення у 2016-2017 роках, не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889).

Підпунктами 1, 2 пункту 1 Постанови № 889 (чинної до 28.02.2018) встановлено, що така винагорода виплачується: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби), зокрема: з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 Постанови № 889).

Як зазначено вище, із змісту Довідки В/ч НОМЕР_1 від 10.11.2022 № 78 (а.с. 59) вбачається, що в період з березня по грудень 2016 року та з лютого по грудень 2017 року включно позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода.

Отже, суд дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 899 відповідає ознакам додаткового виду щомісячного грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер. Тому, відповідно вона повинна включатися до розрахунку грошової допомоги позивача на оздоровлення за 2016-2017 роки.

Вказана позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, від 10.11.2021 у справі № 825/997/17 та Верховного Суду в постанові від 21.04.2021 у справі № 380/2427/20.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом: визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу для оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889.

Щодо врахування індексації при розрахунку допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України в «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Частинами першою-другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Таким чином, спеціальним законом прямо передбачено правило безумовної індексації грошового забезпечення військовослужбовця, котре не поставлено у залежність від дії будь-яких факторів.

Суд зауважує, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 30.04.2021 у справі № 620/561/20.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 620/4737/21 позивачу В/ч НОМЕР_1 нараховано і виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 23.02.2016 по 28.02.2018 та за період з 01.03.2018 по 22.02.2019, що підтверджується банківською випискою, наданою позивачем (а.с. 19) та Довідками, наданими відповідачем (а.с. 53, 54).

Оскільки, у даному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер та враховуючи її особливу правову природу, у відповідача відсутні правові підстави для її неврахування при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2019 роки та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2016, 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо врахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 620/4737/21.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо врахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 620/4737/21.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2022 року.

Суддя Л.О. Поліщук