Справа № 160/8792/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року Справа № 160/8792/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у спрощеному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» про підтвердження адміністративного арешту коштів платника податків, -
01 червня 2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра», в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що у відповідності до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України головному бухгалтеру ТОВ «АЛ Терра» Крикун Валентині Миколаївні вручено копію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 28.05.2021 №2301-п, пред`явлені направлення на право проведення перевірки від 28.05.2021 №2532, №2533 та посвідчення посадових осіб контролюючого органу.
31 травня 2021 року директором ТОВ «АЛ Терра» було відмовлено у допуску до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу, про що складено відповідний акт від 31.05.2021 №494/04-36-07-21/37730536 «Про недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛ Терра».
Враховуючи, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає здійсненню ГУ ДПС податкового контролю, беручи до уваги, що адміністративний арешт як винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його зобов`язань застосовується на 24 години, що не в повній мірі спонукає відповідача до виконання таких обов`язків, представник позивача звернувся до суду для підтвердження умовного адміністративного арешту коштів відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та надання до суду документу, який підтверджує його сплату.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року, у зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Крім того, останній зазначив, що на даний час вищевказані накази, прийняті контролюючим органом, оскаржуються в судовому порядку в Дніпропетровському окружному адміністративному суді в адміністративній справі №160/9057/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №160/9057/21.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, поновлено провадження у справі №160/8792/21 та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
10 жовтня 2022 року на адресу позивача та відповідача надіслано ухвалу про поновлення провадження у справі.
Крім того, Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022 по справі №160/9057/21 по вказаній справі Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області відмовлено в задоволенні позову про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.
Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що наказ від 28.05.2021 №2301-п в редакції наказу №2484-п від 10.06.2021 був реалізований Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, перевірка проведена і фактично не допуску посадових осіб контролюючого органу не було.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
У відповідності до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України головному бухгалтеру ТОВ "АЛ Терра" Крикун Валентині Миколаївні вручено копію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 28.05.2021 №2301-п, пред`явлені направлення на право проведення перевірки від 28.05.2021 №2532, №2533 та посвідчення посадових осіб контролюючого органу.
31 травня 2021 року директором ТОВ «АЛ Терра» було відмовлено у допуску до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу, про що складено відповідний акт від 31.05.2021 №494/04-36-07-21/37730536 «Про недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛ Терра».
10 червня 2021 року Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області видано наказ №2484-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС від 28.05.2021 №2301-п», в якому змінено дату початку перевірки - з 22.06.2021 року.
В червні 2021 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати накази від 28.05.2021 №2301-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛ Терра» та від 10.06.2021 року №2484-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДПС від 28.05.2021 №2301-п».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року по справі № 160/9057/21 у задоволенні адміністративного позову «АЛ Терра» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів відмовлено повністю.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу №2484-п від 10.06.2021 проведена позапланова невиїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Група Барс» за період з 01.10.2019 по 31.10.2019.

За результатами перевірки складено Акт №2094/04-36-07-21/37730536 від 06.07.2021 року, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 17.08.2021 року № та №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року по справі №160/22563/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 17.08.2021 року № та №.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області також звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року по справі №160/9388/21 позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено повністю та вирішено.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» задоволено та постановлено:

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПК України).

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд звертає увагу, що позивач просить застосувати адміністративний арешт грошових коштів платника податку - відповідача, як спосіб забезпечення виконання його обов`язків, визначених ст.81 Податкового кодексу України, щодо допуску до проведення позапланової перевірки.

В той же час, відповідач скористався своїм правом щодо не допуску позивача на перевірку, керуючись п.п.78.1.7 ПКУ, а саме перевіряючі пред`явили представнику відповідача перед початком проведення перевірки направлення на перевірку (копії маються в матеріалах справи), які містили зовсім інші підстави для проведення перевірки ніж ті, які були зазначені в наказі від 28 травня 2021 року №2301-п.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що наказом №2484-п від 10 червня 2021 року Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області були внесені зміни до наказу ГУ ДПС від 28.05.2021 №2301-п в частині дати початку перевірки - з 22.06.2021 року.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу №2484-п від 10.06.2021 проведена позапланова невиїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Група Барс» за період з 01.10.2019 по 31.10.2019.

За результатами перевірки складено Акт №2094/04-36-07-21/37730536 від 06.07.2021 року, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 17.08.2021 року № та №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року по справі №160/22563/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 17.08.2021 року № та №.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність на цей час обґрунтованих підстав для умовного арешту коштів на рахунках платника податків ТОВ «АЛ Терра» (), оскільки наказ від 28.05.2021 №2301-п, в редакції наказу №2484-п від 10.06.2021, був реалізований Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області шляхом проведення позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра», за результатами якої контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» про підтвердження адміністративного арешту коштів платника податків необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ Терра» про підтвердження адміністративного арешту коштів платника податків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник