Справа № 280/1145/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2022 року Справа № 280/1145/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А)

до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12)

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» (далі позивач, ТОВ фірма «Триплекс») до Запорізької митниці (далі також відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати картку відмови №UА112080/2021/00206 та рішення про коригування митної вартості від 17.09.2021 №UА112080/2021/000018/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки ним визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їх ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53), заборонено. Відповідачем не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.01.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.02.2022 відкрито провадження у справі №280/1585/22; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Відповідач позов не визнав, 09.02.2022 на адресу суду надав відзив на позовну заяву (вх. №19937), у якому вказує, що позивачем до митного контролю та до митного оформлення 16.09.2021 надіслано засобами електронного зв`язку згідно ст. 257 Митного кодексу України митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно №UA112080/2021/006386 (далі також - МД). До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з МД брокером було надіслано скановані копії документів, що зазначені в гр. 44 МД. При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлені недоліки та розбіжності, у зв`язку з чим у відповідності до вимог п. 3 ст. 53 Митного кодексу України повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів протягом 10 календарних днів. 17.09.2021 декларантом надано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, та повідомлення про те, що інші додаткові документи протягом строку, визначеного ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, надаватись не будуть. За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості від 17.09.2021 №UA112080/2021/000018/2. Митна вартість товару визначена із застосуванням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно наявної інформації, враховуючи вимоги ст. 59 Митного кодексу України. У митному оформленні МД відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідно до норм чинного законодавства. Вважає, що спірне рішення та картка відмови винесені законно та обґрунтовано. Просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.06.2022 №30 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» адміністративну справу №280/1145/22 призначено на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації судді Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренка М.С.

Справу №280/1145/22 автоматизованою системою документообігу суду 03.06.2022 розподілено для розгляду судді Бойченко Ю.П.

Ухвалою суду від 07.06.2022 прийнято до провадження справу №280/1145/22; розгляд справи розпочато спочатку; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ фірма «Триплекс» () зареєстровано юридичною особою 13.01.1994. Основним видом діяльності за КВЕД є: 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами.

Як слідує із заяв по суті справи та не заперечується сторонами, 24.12.2020 між ТОВ фірма «Триплекс» (Покупець) та «KRKA» (Продавець) укладено Контракт №PRО-VE-UA-05-2021 відповідно до умов пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується в обумовлені строки поставляти Покупцю ветеринарні препарати, асортимент та якість яких зазначається в Додатку №1 - Загальна специфікація, яка є невід`ємною частиною цього контракту, а Покупець зобов`язується приймати поставлений товар та оплачувати його на погоджених умовах. Пунктом 2.3 Контракту передбачено, що ціни розуміються на умовах DAP (Іncoterms 2020) Україна, м. Запоріжжя вул. Стартова 1 або Україна, Дніпропетровська обл., с. Партизанське вул. Нова 58 автотранспортом, при вартості відвантаженого Товару не менше 30.000,00 Євро нетто і включає також видатки по упаковці та маркуванню Товару. Сторони підписали Додаток №1 до Контракту №PRО-VE-UA-05-2021, в якому зокрема погоджено перелік товарів та їх вартість, а також умови отримання знижок.

Позивачем до митного контролю та митного оформлення 16.09.2021 надіслано засобами електронного зв`язку згідно статті 257 Митного кодексу України митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно №UA112080/2021/006386 на товар: «1.Препарати для дезінфекції. Екоцид С ветеринарний водорозчинний порошок для дезінфекції. Дрібногранульований порошок рожево-сірого кольору із запахом лимона добре розчинний у воді.100 г препарату містить: калію пероксимоносульфат-50,0 г. Використовується для дезінфекції тваринницьких та птахівничих приміщень, систем подачі митної води, цехів, транспортних засобів, обладнання, приладів, інструментарію та інших об`єктів, які підлягають ветеринарному нагляду. Основна діюча речовина калію пероксимоносульфат. «Екоцид С 2,50 кг», 3000 пакетів по 2,5 кг 7 500 кг нетто/7838,36 кг. нетто з первинним пакуванням. Серії Z90653. Термін придатності до 08.2026. Країна виробництва: SI.Торговельна марка: Ecocid. Фірма виробник: «КРКА, д.д.». Маркування на етікетках: «Екоцид С» - 2,5 кг. Дезінфектант. Для застосування у ветеринарії. «КРКА», д.д. Ново место, Словенія.».

До МД №UA112080/2021/006386 для митного оформлення товару надано:

пакувальний лист від 10.09.2021 №81225633;

рахунок-проформу від 06.09.2021 №1207599;

рахунок-фактуру (інвойс) від 10.09.2021 №90397279;

автотранспортну накладну від 10.09.2021 №3362621;

декларацію про походження товару від 10.09.2021 №90397279;

книжку МДП від 10.09.2021 №XQ.84610163;

некласифікований комерційний документ від 09.09.2021 №25/д;

зовнішньоекономічний договір (контракт) від 24.12.2020 PRO-VE-UA-05-2021;

доповнення від 24.12.2020 №1 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

додаток від 16.08.2021 №3 до зовнішньоекономічного договору (контракту);

інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів від 11.09.2021 №7515403;

відомості про включення товарів до переліку кормових добавок, преміксів та готових кормів, ветеринарних препаратів від 10.10.2016 №АА-01772-03-11;

копію митної декларації країни відправлення від 10.09.2021 №MRN 21SI1157;

інші некласифіковані документи (додат.інфор.Екоцид С вх.39/д від 18.01.2020; лист ТМ Екоцид С від 12.06.2015; серт.аналізу до партії Z90653 від 09.09.2021).

У відповідності до ст. 337 Митного кодексу України при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом виявлено наступне:

1) згідно інвойсу від 10.09.2021 №90397278 передбачена оплата за товар протягом 45 днів від дати інвойсу. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Платіжне доручення щодо оплати товару до митного оформлення не надавалось;

2) у наданому до митного оформлення рахунку від 10.09.2021 №90397278 зазначено знижку (бонус) у розмірі 6 %, та прописано, що усі знижки згідно Доповнення №1 від 24.12.2020. Однак інформацію щодо квартального товарообігу не надано, тобто бонус у розмірі 6 % не підтверджено документально;

3) згідно фінансової довідки від 09.09.2021 №25/д зазначено 4, 5, і 6 % знижок. Натомість в ст. 2 п. 2.1 «знижка на оплату» в Доповненні №1 зазначено «при 100 % предоплате продавец предоставляет покупателю 6 % финансовую скидку, рассчитанную от суммы инвойса к оплате», в рахунку від 10.09.2021 №90397278 зазначено передбачена оплата за товар протягом 45 днів, до митного оформлення платіжні доручення не подавались .

4) згідно фінансової довідки від 09.09.2021 №25/д зазначено 4, 5, і 6 % знижок. Натомість в ст. 2 п. 2.2 «знижка на оплату» в Доповненні №1 зазначено «при оплате отгруженного товара в срок не позже 45 дней с даты инвойса Продавец предоставляет Покупателю 5 % финансовую скидку, от суммы к оплате», до митного оформлення платіжні доручення не подавались.

У зв`язку з тим, що у митниці виникли вищевказані зауваження до наданих документів до митного оформлення товару, декларанту повідомлено, що згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України протягом 10 календарних днів необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) банківські платіжні документи.

17.09.2021 декларантом надано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

прейскурант фірми «KPKA» від 26.07.2021 б/н;

сертифікат дистриб`ютора від 01.01.2021 №2UA/2021;

лист експортера від 27.01.2021 б/н;

довідка від 10.09.2021№27/Д (про квартальний товарообіг);

прибуткова накладна від 01.07.2021 №00005709.6;

видаткова накладна від 07.07.2021 №000021236.

До додатково наданих документів митним органом встановлено наступні зауваження: прейскурант фірми «КРКА» від 26.07.2021 №б/н без зазначення географічного пункту поставки товару та не містить умов платежу та терміну поставки; подані до митного оформлення прибуткова накладна від 01.07.2021 №00005709 та видаткова накладна від 07.07.2021 №000021236 не відносяться до даної партії товару.

17.09.2021 декларант повідомив, що інші документи протягом строку, визначеного ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, надаватись не будуть.

17.09.2021 Запорізькою митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000018/2, відповідно до якого митна вартість імпортованого товару визначена другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів. Зазначене рішення обґрунтовано тим, декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України. Враховуючи вимоги ст.59 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо ідентичних товарів (з розрахунку 11,9568 EUR/шт для позиції «Екоцид С, порошок 2,5 кг» за МД №UA110230/2020/027810 від 17.12.2020).

У оформленні МД №UA112080/2021/006386 відмовлено та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2021 №UA112080/2021/00206.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення та картку відмови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).

За правилами ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.04.2021 у справі №260/695/19.

Суд зазначає, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості від 17.09.2021 №UA112080/2021/000018/2 не містить конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезених товарів, не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити саме числові значення складових митної вартості імпортованих товарів.

Аналіз змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості свідчить про те, що зауваження відповідача стосувалися того, що позивачем до митного оформлення не надавались платіжні доручення щодо оплати товару, а також відсутні докази про отримання знижки.

Так, відповідач наголошує на тому, що згідно інвойсу від 10.09.2021 №90397278 передбачена оплата за товар протягом 45 днів від дати інвойсу, однак платіжні доручення щодо оплати товару відсутні.

Суд зазначає, що наданий до митного оформлення інвойс від 10.09.2021 має номер 90397279, а не 90397278, як на це вказує відповідач у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів. Вказане також підтверджується змістом картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2021 №UA112080/2021/00206.

Як вбачається з інвойсу від 10.09.2021 №90397279 оплата товару здійснюється протягом 45 днів від дати інвойсу, термін оплати 25.10.2021. При цьому, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем 16.09.2021 надіслано до митного контролю та митного оформлення МД №UA112080/2021/006386.

Відтак, оскільки інвойс №90397279 датований 10.09.2021, то строк оплати товару на час подання до митного органу спірної МД не настав.

Щодо доводів відповідача про відсутність доказів про отримання знижки, суд зазначає, що такі зауваження відповідача по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, не враховуючи того факту, що отримання знижки є договірними правовідносинами та приписами спеціального кодексу узагалі не передбачено надання таких документів.

Поряд з вказаним, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Як слідує з матеріалів справи, позивач визначив митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення згідно ст. 53 Митного кодексу України та були надані всі необхідні документи для підтвердження числових значень складових митної вартості і відповідачем, всупереч ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не доведено, які дані про митну вартість товарів є неповними чи недостовірними.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при здійсненні митного оформлення імпортованого товару позивачем у відповідності до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а виявлені розбіжності не стосувались обов`язкових документів, визначених ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, не могли бути підставою для витребування додаткових документів та не перешкоджали митному органу перевірити заявлену позивачем митну вартість.

При цьому суд враховує, що будь-яких належних доказів, які б свідчили про відсутність у наданих позивачем на підтвердження митної вартості товару документах відомостей, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості товарів, митний орган до суду не надав.

Крім того, стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, та застосував другорядний метод визначення митної вартості товарів - за ціною договору щодо ідентичних товарів (з розрахунку 11,9568 EUR/шт для позиції «Екоцид С, порошок 2,5 кг» за МД від 17.12.2020 №UA110230/2020/027810).

Суд зауважує, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому міститься загальне посилання на те, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до поставки товару, ввезеного у співставних обсягах на комерційних умовах DAP. Наведене не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України.

Підсумовуючи викладене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару від 17.09.2021 №UA112080/2021/000018/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2021 №UA112080/2021/00206 є похідною від рішення про коригування митної вартості /2 від 17.09.2021 №UA112080/2021/000018.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2021 №UA112080/2021/00206, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 та 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 2 270,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів від 17.09.2021 №UA112080/2021/000018/2.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2021 №UA112080/2021/00206.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійки присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Триплекс» (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12; код ЄДРПОУ ВП: 44005647).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 28.12.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко