Справа № 420/25764/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 420/25764/21

адміністративне провадження № К/990/35819/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/25764/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, про поновлення на службі в поліції, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду першої інстанції з позовом, у якому просили:

- визнати протиправним та скасувати пункти наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №749 від 04.11.2021 "Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення":

- п.1 щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 ,

- п.2 щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 ,

- п.3 щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1653о/с від 26.11.2021 по особовому складу про звільнення зі служби поліції інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1759о/с від 10.12.2021 по особовому складу про звільнення зі служби поліції інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1756о/с від 10.12.2021 по особовому складу про звільнення зі служби поліції інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 ;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції;

- поновити ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції;

- поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період: з 26.11.2021, ОСОБА_2 з 11.12.2021 та ОСОБА_3 з 10.12.2021 по день прийняття судом рішення у справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивачі звернулися із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, скаржники зазначають пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та вказують на те, що суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що поняття допустимості доказів розкрито у статті 74 КАС України.

Відповідно до зазначеної статті суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Указаним положенням установлено пряму заборону при розгляді та вирішенні адміністративної справи для суду брати до уваги докази з порушенням законної процедури їх одержання (нелегітимні докази, включаючи сфальсифіковані) як під час розгляду клопотання про долучення доказу до справи, так і в межах судового розгляду.

Тобто, для застосування пункту 4 частини другої статті 353 КАС України скаржник має належним чином обґрунтувати, що обставини, які мають істотне значення, були встановлені судами на підставі доказів, одержаних з порушенням порядку, встановленого законом із вказівкою на конкретні норми права, у яких такий порядок передбачений.

Проте, усупереч викладеному, касаційна скарга не містить необхідних обґрунтувань оскільки, скаржником не зазначено, докази, які б відповідали критеріям недопустимості та на основі яких суд встановив обставини, що мають істотне значення, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин, цитати нормативних актів та незгоду заявника із оскаржуваними судовими рішеннями.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що заявник не виклав передбачених КАС України підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути скаржнику, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/25764/21 повернути скаржникам.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська