Справа № 620/16087/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа №620/16087/21

адміністративне провадження № К/990/35987/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС) на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «СТРОЙ ЦЕНТР» до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.08.2021: №4508/25010700, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 5 833 560 грн (за податковим зобов`язанням - 4 666 850 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 166 712 грн); №4509/25010700, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 8 285 149 грн (за податковим зобов`язанням - 6 628 119 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 657 030 грн); № 4510/25010700, яким застосовано штрафні санкції на суму 1 020,00 грн.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР» витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 23 000,00 грн. У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

15.12.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022, в якій підставою касаційного оскарження вказало пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом на їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження ГУ ДПС зазначило про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права (статей 132, 134, 139 КАС) та не врахування висновків Верховного Суду у постановах від 27.11.2019 у справі №160/3114/19, від 17.12.2020 у справі №808/1849/18, від 20.12.2018 у справі №316/1923/16-а, від 05.05.2018 у справі №821/1594/17, від 19.02.2019 у справі №803/1032/18 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 полягає в тому, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (до прикладу, договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про сплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Висновки Верховного Суду в постановах від 27.11.2019 у справі №160/3114/19, від 17.12.2020 у справі №808/1849/18, від 20.12.2018 у справі №316/1923/16-а, від 05.05.2018 у справі №821/1594/17, від 19.02.2019 у справі №803/1032/18, якщо їх узагальнити, полягають в тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Задовольняючи заяву ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР» про стягнення судових витрат частково, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що обставини щодо понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 05.08.2021 №05/08/21 позивача з адвокатським об`єднанням ''ЛІГАЛ АЙК`Ю ГРУП''; додатковою угодою від 08.11.2021 №2 до цього договору; актами про надання послуг від 11.11.2021 №181 та від 14.02.2022 № 26, платіжним дорученням від 30.11.2021 № 16010 про сплату 46 000,00 грн за юридичні послуги.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з урахуванням предмета позову, складності спору та фактичного обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) заявлені ТОВ «СТРОЙ ЦЕНТР» до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46 000 грн не відповідають критеріям розумності та співмірності. Суди виснували, що є підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 23 000 грн, що буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат.

Застосування судами попередніх інстанцій норм статей 134, 139 КАС не суперечить висновкам Верховного Суду в постановах від 27.11.2019 у справі №160/3114/19, від 17.12.2020 у справі №808/1849/18, від 20.12.2018 у справі №316/1923/16-а, від 05.05.2018 у справі №821/1594/17, від 19.02.2019 у справі №803/1032/18 та Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, на які посилається ГУ ДПС у касаційній скарзі. Відповідає таке правозастосування і висновкам Великої Палати Верховного Суду у постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (відповідно до цих висновків при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Доводи ГУ ДПС у касаційній скарзі щодо підстави касаційного оскарження фактично стосуються висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо межі співмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Однак, ці доводи лежать у площині оцінки судами доказів щодо розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу, а не у площині іншого застосування судами попередніх інстанцій норм статей 134, 139 КАС, у порівнянні з висновками Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, на які посилається ГУ ДПС у касаційній скарзі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись статтею 248, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2022.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко М.М. Гімон М.М. Яковенко