Справа № 750/6370/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа №750/6370/19

адміністративне провадження №К/990/36076/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Губської О.А., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року

у справі №750/6370/19

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_2

про скасування протоколу і зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач, Житлова комісія) про:

- скасування протоколу, що юридично оформлений у формі засідання Житлової комісії від 20 травня 2019 року №5;

- зобов`язання Житлову комісію згідно наданих документів зарахувати ОСОБА_1 окремо на квартирний облік у відповідності до пункту 2.10 наказу Міністра оборони України №737 від 30 листопада 2011 року та вимог базового житлового законодавства, на підставі яких ця правова норма виписана у даному наказі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 червня 2019 року на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України справу передано на розгляд за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року скасовано, провадження у справі закрито та повідомлено, що розгляд справи належить до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про передачу справи до іншого суду та передано справу до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її 16 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 22 грудня 2021 року. В той же час, касаційну скаргу подано 16 грудня 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в обґрунтування, якого вказує, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції отримав лише 30 серпня 2022 року, що підтверджується супровідним листом від 26 серпня 2022 року. Також заявник зазначає, що вже звертався до Верховного Суду проте, його касаційна скарга була повернута касаційним судом та роз`яснено, що повернення не позбавляє права на повторне звернення до Верховного Суду. Крім того вказує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації Указом Президента введено воєнний стан, зважаючи на який та зокрема, енергетичні проблеми, які виникли за таких обставин в державі і які унеможливлюють роботу комп`ютерів від автономного живлення, що відбулося і у позивача, об`єктивно позбавило позивача можливості здійснити процесуальні дії відповідно до загальних строків.

Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Приписи частини другої статті 329 КАС України передбачають, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто, для поновлення такого процесуального строку, скаржник має надати Суду докази отримання/неотримання оскаржуваного судового рішення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Скаржником на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови надав до суду супровідний лист Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року, з якого вбачається, що судом на заяву позивача направлено копії рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2022 року та копію заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року проте, вказаний супровідний лист не може вважатися достатнім доказом дати отримання копії оскаржуваного судового рішення, адже скаржник не позбавлений права відповідно до частини 9 статті 251 КАС України за своєю заявою повторно отримати копію судових рішень.

Скаржником не надано належних та достатніх доказів твердження стосовно дати отримання копії оскаржуваних рішень, якими, на переконання касаційного суду можуть бути, зокрема, письмові відповіді (довідки) суду, у провадженні або на зберіганні в якого знаходиться справа, про наявність/відсутність в матеріалах справи супровідного листа про направлення відповідного судового рішення, повідомлення про доставлення судового рішення на офіційну електронну адресу особи, повідомлення про вручення/невручення поштового відправлення з таким рішенням, розписок про отримання судового рішення; копією опису документів, що містяться в матеріалах справи, тощо.

В той же час, 19 січня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Чепурної Наталії Вікторівни - представника ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі № 750/6370/19.

Враховуючи дату подання скаржником первинної касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що скаржник був обізнаний про існування оскаржуваної постанови до зазначеної ним дати отримання копії постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2022 року первісна касаційна скарга повернута, як така, що не містить підстав визначених частиною 4 статті 328 КАС України для касаційного оскарження.

Копію ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2022 року отримано скаржником 03 травня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

20 вересня 2022 року скаржником було надіслано дану касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення, тобто, лише через 140 днів після отримання копії ухвали Верховного Суду 16 листопада 2022 року.

Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року касаційну скаргу повернуто позивачу оскільки, Суд прийшов до висновку про неналежне обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень.

Копію ухвали Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року отримано скаржником 10 листопада 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

16 грудня 2022 року скаржником було подано дану касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення, тобто, лише через 30 днів після отримання копії ухвали Верховного Суду 03 листопада 2022 року.

Клопотання про поновлення строку не містить обґрунтувань щодо наявності об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.

Статтею 329 КАС України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з врахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.

В той же час, як вже зазначалося вище, скаржник неодноразово звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, однак його скарга була повернута з огляду на її невідповідність встановленим КАС України вимогам щодо змісту такої скарги.

При цьому, суд касаційної враховує тривалість строку пропущеного строку, обставини пропуску строку звернення до суду.

Суд наголошує, що зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Водночас, слід зазначити, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк належить поновити. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій скаржника, які він здійснив для своєчасного звернення до суду.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.

При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційну скаргу скаржником у найкоротший строк.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Слід також зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Так скаржником звертаючись з повторними касаційними скаргами неодноразово допускав значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення касаційної скарги та потворного звернення.

Значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення касаційної скарги та повторним поданням касаційної скарги, вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.

Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційних скарг у найкоротші терміні.

Щодо посилання скаржника на обставину введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судового рішення з дотриманням вимог КАС України.

Суд звертає увагу, що згідно з усталеної практики Верховного Суду, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не вказано поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для вчасного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з поданням даної касаційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати клопотання про поновлення такого строку, де зазначити інші підстави для його поновлення разом з відповідними доказами на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ :

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №750/6370/19.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №750/6370/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії військової частини НОМЕР_2 про скасування протоколу і зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк в іншій частині касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

О.А. Губська

М.В. Білак ,

Судді Верховного Суду