Справа № 260/4667/22
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2022 року м. Ужгород№ 260/4667/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області до Дочірнього підприємства «Мармонт Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт» Словацької республіки про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Мармонт Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт» Словацької республіки про стягнення податкового боргу у розмірі 60 220,53 грн по платежам: 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 4033,47 грн; 11020300 "податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів" у розмірі 56187,06 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має податковий борг, проте всупереч вимогам чинного законодавства він є не погашеним.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Вказана ухвала відправлена на електрону адресу відповідача, яка вказана в ЄДР.

Відповідач відзив на позов не подав.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, Дочірнє підприємство «Мармонт Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт» Словацької республіки (далі - Відповідач) внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Набережна, буд. 1 та перебуває на обліку в податковому органі як платник податків та зборів.

Матеріалами справи встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 60220,53 грн, по платежам:

*14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 4033,47 грн;

* 11021000 "податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів" у розмірі 56187,06 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, за наслідками якої складено акт перевірки від 23.10.2021 року №14012/07-16-18-06/718/22081660 та прийнято податкове повідомлення - рішення від 26.11.2021 за №12495/07-16-18-06/718/22081660 про застосування штрафу у розмірі 5100,00 гривень за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Відповідачем частково сплачено суму штрафу у розмірі 1066,53 гривні, у зв`язку з чим, залишок несплаченої суми становить 4033, 47 гривень. Вказане податкове повідомлення рішення було надіслано засобами поштового зв`язку, однак поштовий конверт було повернуто на адресу податкового органу, за формою довідки Ф.20.

Відповідачем не погано суму штрафу за вказаним податковим повідомленням рішенням, таке не оскаржувалося ні в адміністративному порядку, а ні в судовому, а отже є узгодженим.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем самостійно подано:

1. Податкову декларацію на прибуток підприємства № від 28.02.2019 року за 2018 рік із самостійно задекларованою сумою податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 66996,00 гривень. Відповідачем частково сплачено зобов`язання на суму 15 086,94 гривні, у зв`язку із чим несплаченою залишається сума 51909,06 гривень;

1. Податкову декларацію на прибуток підприємства № від 02.03.2020 року за 2019 рік із самостійно задекларованою сумою податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1278,00 гривень. Зазначена сума податку не сплачена відповідачем.

У відповідності до пп. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пенні, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пп. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Податковим кодексом України.

Із матеріалів справи також встановлено, що працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку щодо своєчасної сплати податку на прибуток підприємств, за наслідками якої складено акт перевірки від 16.10.2019 року №1468/04-03718/22081660 та прийнято податкове повідомлення - рішення від 05.12.2019 року за № про застосування штрафу у розмірі 3000,00 гривень за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів.

Указане податкове повідомлення рішення було надіслано засобами поштового зв`язку, однак поштовий конверт було повернуто за формою довідки Ф.20.

Відповідачем не погашено вказану суму боргу, податкове повідомлення рішення не оскаржувалося а ні в адміністративному, а ні в судовому порядку, а отже є узгодженим.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення - рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідачем вищевказані суми боргу за податковими повідомленнями рішеннями не сплачено та не оскаржено а ні в адміністративному, а ні в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 16 Податкового кодексу України передбачено, що одним із обов`язків платника податків є обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пп. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (ст. 59 Податкового кодексу України).

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України податковим органом виставлено податкову вимогу від 18.03.2019 року №2358/51 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями.

Вказана податкова вимога надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак лист повернувся на адресу податкового органу відповідно до довідки Ф.20.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем доведено та наявними в матеріалах справи підтверджено податковий борг відповідача у сумі 60220,53 грн. та правомірність звернення до суду з зазначеним позовом, у зв`язку з чим вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (відзив проти позову відповідач до суду не надав) та підлягають до задоволення повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 5, 19, 77, 78, 139, 243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області до Дочірнього підприємства «Мармонт Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт» Словацької республіки про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Мармонт Україна» товариства з обмеженою відповідальністю «Мармонт» Словацької республіки внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Набережна, буд. 1 податковий борг у розмірі 60 220,53 грн. (шістдесят тисяч двісті двадцять гривень п`ятдесят три копійки) по платежу 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 4 033,47 гривень; по платежу 11020300 "податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів" у розмірі 56 187,06 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.А. Гебеш