Справа № 500/3731/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3731/22

20 грудня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

позивача Бугай П.І.

представника позивача Беляєва О.М.

представника відповідача Габрилецька С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вислуга позивача ОСОБА_1 на військовій службі складає більше ніж 20 років, а саме 25 років 6 місяці 1 день, останній перебував на квартирному обліку з 31 січня 2006 року і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), тому відсутні правові підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

Позивач вважає незаконними рішення про зняття його з квартирного обліку, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас та просив їх скасувати. Що і стало причиною звернення до суду.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 15.11.2022 о 11:00 год. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 07.11.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

ОСОБА_1 був звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , оскільки підставою для його звільнення в запас було закінчення контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційних заходів.

Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 не навів доказів, які б підтвердили неможливість його використання на військовій службі після звільнення, тому просив в задоволенні позову відмовити.

15.11.2022 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 15.11.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 05.12.2022 о 11:15 год. для надання часу на ознайомлення із заявою про поновлення строку на звернення до суду.

02 грудня 2022 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.12.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 20.12.2022 о 11:45 год.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у його задоволенні відмовити повністю.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов і відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Так, відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 19.03.2021 року № 54 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , відповідно до частини п`ятої пункту «а» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку з закінченнях контракту) та з 19 березня 2021 року виключено зі списків військової частини.

На момент звільнення вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України станом на 18 березня 2021 року становила 25 років 6 місяців 1 день.

З 06 вересня 2021 року по теперішній час старший прапорщик ОСОБА_1 перебуває на військові службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою № 1061 від 02.10.22 року.

Рішенням засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 вересня 2021 року було постановлено зняти з квартирного обліку та виключити із списків на першочергове отримання житла, службового житла старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 на підставі п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та їх сімей житловими приміщеннями, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380.

Не погодившись із рішенням і наказом відповідача позивач звернувся до суду з вимогою про визнання незаконними та скасування їх.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Пунктом 4 Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 встановлено, що за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності дим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ); рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до п. 21 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідні до п. 1 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Як видно з матеріалів справи та відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 19.03.2021 року № 54 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , відповідно до частини п`ятої пункту «а» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас (у зв`язку з закінченнях контракту) та з 19 березня 2021 року виключено зі списків військової частини.

З 06 вересня 2021 року по теперішній час старший прапорщик ОСОБА_1 перебуває на військові службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою № 1061 від 02.10.22 року.

А рішенням від 28 вересня 2021 року засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було постановлено зняти з квартирного обліку та виключити із списків на першочергове отримання житла, службового житла старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 на підставі п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та їх сімей житловими приміщеннями, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380.

Суд наголошує на тому, що оскаржуване рішення комісією було винесено після того, як позивач уклав новий контракт із військовою частиною НОМЕР_1 та перебував на військовій службі.

Таким чином, вислуга позивача ОСОБА_1 на військовій службі складає більше ніж 20 років, а саме 25 років 6 місяці 1 день, останній перебував на квартирному обліку з 31 січня 2006 року і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), тому відсутні правові підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

Порушене право позивача підлягає захисту у спосіб визнання незаконним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 28 від 28 вересня 2021 року про зняття прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи з квартирного обліку військовослужбовців та виключення його із списків на першочергове отримання житла та визнання незаконним та скасування пункту 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2021 року № 1081 «Про зняття з квартирного обліку старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 », відповідно до якого старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 19 березня 2021 року, було знято з квартирної черги для отримання житла. Отже, суд задовольняє позовні вимоги в цих частинах.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 19 березня 2021 року, на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 31 січня 2006 року та у списках осіб, які потребують першочергового отримання житла з 19 жовтня 2017 року складом сім`ї 4 (чотири) особи, суд зазначає наступне.

На переконання суду, за встановлених обставин у цій справі, на даний час вирішення питання зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту 19 березня 2021 року, на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов в загальній черзі з 31 січня 2006 року та у списках осіб, які потребують першочергового отримання житла з 19 жовтня 2017 року складом сім`ї 4 (чотири) особи буде передчасним.

Відтак у задоволенні похідної позовної вимоги слід відмовити.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати незаконним та скасувати рішення обєднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №28 від 28 вересня 2021 року про зняття прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи з квартирного обліку військовослужбовців та виключення його із списків на першочергове отримання житла.

Визнати незаконним та скасувати п.6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 вересня 2021 року №1081 "Про зняття з квартирного обліку старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 ", відповідно до якого старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, знято з квартирної черги для отримання житла.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.