Справа № 420/26639/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування п.1 наказу №533 від 09.08.2021 року, визнання протиправним та скасування наказу №912 о/с від 27.08.2021 року в частині, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України, в якому позивач просить суд:

- визнати незаконними та протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо розгляду скарги ОСОБА_1 вiд 24.09.2021 року;

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 27.08.2021 року № 912 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП;

- виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.08.2021 року по день поновлення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування п.1 наказу №533 від 09.08.2021 року, визнання протиправним та скасування наказу №912 о/с від 27.08.2021 року, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку.

Судом встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

В ухвалі вказано, що виявлені недоліки повинні уточненої позовної заяви.

05.01.2022 року (вх.№422/22) від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконною та протиправною відповідь Департаменту патрульної поліції від 12.10.2021 року за вих. №С-18767/41/2/02-2021 про відсутність підстав для розгляду рапорту ОСОБА_1

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП вiд 27.08.2021 року №9120/с в частині звiльнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 №

- зобов`язати Департамент патрульної Поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону No2 полку УПП в Одеській області ДПП з 27.08.2021 року.

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.08.2021 року по день поновлення.

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 27.08.2021 року та в частині стягнення на користь Позивача заробітної плати.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позову.

04.02.2022 року (вх.№7352/22) від позивача до суду надійшла уточнена позовну заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконними та протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо перевірки обставин викладених у рапорті ОСОБА_1 та щодо складення листа Департаменту патрульної поліції від 12.10.2021 року за вих. №С-18767/41/2/02-2021, в якому вказано про відсутність піду рапорту ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП вiд 27.08.2021 року №9120/с в частині звiльнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Департамент патрульної Поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти No6 батальйону No2 полку УПП в Одеській області ДПП з 27.08.2021 року.

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.08.2021 року по день поновлення.

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 27.08.2021 року та в частині стягнення на користь Позивача заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що 24 вересня 2021 року він звернувся з рапортом до Голови Національної поліції України про скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533 та скасування наказу ДПП «Про особовий склад» в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 . У відповідь на який отримав 30.11.2021 року лист Департаменту патрульної поліції від 30.11.2021 року за вих. №12233i/1/41/2/02-2021 про відсутність підстав для розгляду рапорту щодо скасування наказів ДПП. Так, Департаментом патрульної поліції встановлено, що дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування, оформлення результатів та прийняття рішень дотримано вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції та Порядку, а тому підстави зазначені в рапорті ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження. Однак, позивач вважає, що вказана перевiрка проведена в умовах конфлiкту інтересів, оскільки оскаржувані накази переглядалися неуповноваженою посадовою особою, а тому є незаконною. Поряд з цим, на думку позивача вказана перевірка є поверхневою та формальною, вiдповiдь на рапорт є необґрунтованою. В свою чергу, позивач вважає, що накази про звільнення зі служби прийняті з порушенням вимог процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, зокрема, в наказі на призначення службового розслідування відсутні підстави проведення службового розслідування, не надано для ознайомлення матеріали службового розслідування, що призвело до порушень прав. Крім того, обставини викладені у висновку та в наказі на притягнення до відповідальності не відповідають дійсності, докази та матеріали службового розслідування підроблені, відсутні правові підстави щодо застосування до ОСОБА_1 такого суворого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

На думку позивача, оскільки, зазначені рішення є протиправними, то є такими, що підлягають скасуванню. У цьому випадку ОСОБА_1 має бути поновлений на роботі та стягненню підлягає на його користь сума заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 14.02.2022 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Вказаною ухвалою судом вирішено проводити розгляд справи в порядку, визначеному ст.262 КАС України.

Ухвалою від 14.02.2022 року доручено Департаменту патрульної поліції надати до Одеського окружного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії:

- документів, що слугували підставою для прийняття п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533;

- документів, що слугували підставою для прийняття наказу ДПП вiд 27.08.2021 року №9120/с.

Вказаною ухвалою судом зупинено провадження по справі №420/26639/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування п.1 наказу №533 від 09.08.2021 року, визнання протиправним та скасування наказу №912 о/с від 27.08.2021 року в частині, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за ч

11.05.2022 року (вх.№ЕП/12658/22) до суду від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

16.05.2022 року (вх.№16370/22) до суду надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву на позову, відзив на позов та матеріали службового розслідування щодо позивача (т.2 а.с.36-172).

Так, у відзиві відповідач зазначає, що Департамент патрульної поліції вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

З покликанням на доводи та обставин, що встановлені у висновку службового розслідування проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП) лейтенантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4, що виразилось у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення 01.06.2021 за № 0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України, а також за фактом звернення ОСОБА_3 , що надійшло до УПП в Одеській області ДПП 01.06.2021 за вх. № B-2375 стосовно тієї ж події від 30.07.2021 року, відповідач зазначає, що у діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні ними службової дисципліни, грубого ігнорування вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, а також у вчиненні дiй, що підривають авторитет поліції.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.07.2022 року поновлено провадження по справі №420/26639/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування п.1 наказу №533 від 09.08.2021 року, визнання протиправним та скасування наказу №912 о/с від 27.08.2021 року в частині, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

28.07.2022 року (вх.№ЕС/2776/22) до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с.183-191).

05.08.2022 року (вх.№ЕП/22077/22) до суду від Департаменту патрульної поліції надійшли заперечення (т.2 а.с.193-218).

У запереченнях відповідач додатково зазначив, що звертаючись до ДПП, позивач не перебував в статусі поліцейського, а тому ДПП не встановлено підстав для розгляду рапорту щодо скасування наказів ДПП згiдно з Дисциплінарним статутом.

Ухвалами суду від 29.12.2022 року:

- відмолено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

- поновлено Департаменту патрульної поліції строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів та поновлено ОСОБА_1 строк для подання відповіді на відзив.

Станом на дату вирішення даної справи, інших заяв на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходить службу в органах поліції та з 18.09.2019 року призначений на посаду інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП.

01.06.2021 року за вх.№В-2375 до УПП в Одеській області ДПП надійшло звернення громадянина ОСОБА_3 , в якому заявник просив застосувати заходи до екіпажу патрульної поліції №4998, які щодо нього вчинили неправомірні дії (т.1 а.с.33, т.2 а.с.71).

У даній заяві ОСОБА_3 повідомив про передачу ним 31.05.2021 року інспектору взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4. грошових коштів у розмірі 400 грн та обставини за яких це трапилося.

Також у заяві ОСОБА_3 повідомив, що після передання коштів він продовжив рух у запланованому напряму, повідомив про свій дзвінок на номер телефону « 102» та про приїзд на місце події слідчо-оперативної групи та співробітників УВБ в Одеській області.

Суд зазначає, що у заяві ОСОБА_3 не зазначено обставин за яких йому стало відомо про прибуття на місце події слідчо-оперативної групи та співробітників УВБ в Одеській області.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000120 від 01.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 Кримінального кодексу України (т.2 а.с.76).

Підставою для внесення даних відомостей визначено звернення 31.05.2021 року до чергової частини відділення поліції №2 Одеського районного відділення №2ГУНП в Одеській області від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, а/д Київ -Одеса 438 км, інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 отримала неправомірну вигоду за не складення протоколу за адміністративне правопорушення у розмірі, 400 грн.

01.06.2021 року за вх.№55884 від начальника УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції полковника поліції Є.Жукова надійшла доповідна записка (т.1 а.с.24-26, 175-177, т.2 а.с.61-66), в якій зазначено 01.06.2021 року за вх.№В-2375 до УПП в Одеській області ДПП надійшло звернення громадянина ОСОБА_3 щодо факту отримання неправомірної вигоди працівниками УПП в Одеській області ДПП, які 31.05.2021 року здійснювали патрулювання на службовому транспортному засобі Skoda Rapid, номерний знак НОМЕР_1 .

У доповідній записці вказано, що у відповідності до дислокації сил та засобів «Наряди з обслуговування автодоріг» батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП від 31.05.2021 року, екіпаж «Океан-0503» 31.05.2021 року заступив на службу на автодорогу Київ-Одеса у складі: інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Так, у доповідній записці вказано, що своєму зверненні ОСОБА_3 вказує, що 31.05.2021 року він, керуючи транспортним засобом Cadillac, номерний знак НОМЕР_2 , рухався автодорогою «Одеса-Київ», в напрямку міста Києва та був зупинений працівниками патрульної поліції, після чого до автомобіля підійшла лейтенант поліції ОСОБА_6 та повідомила, що заявник порушив правила дорожнього рух, рухаючись на автомобілі на якому не встановлено передній номерний знак, та за вказане адміністративне правопорушення передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. В подальшому лейтенант поліції ОСОБА_6 запропонувала вирішити питання «по людськи» на що заявник погодився та надав лейтенанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 400 грн двома банкнотами номіналом по 200 грн кожна за не притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вказано у доповідній записці, за даною подією заявником було зроблений виклик на скорочений номер екстреного виклику « 102» щодо отримання неправомірної вигоди працівниками поліції, на місце виклику прибули працівники відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки та слідчо-оперативна група відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Також, у доповідній записці зазначено, що по зазначеному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за №0000120 від 01.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 у доповідній записці просив провести службове розслідування із відстороненням позивача та інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що 01.06.2021 року наказом Департаменту патрульної поліції №1199 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» (т.1 а.с.27-28, 178-179, т.2 а.с.57-61) за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за №0000120 від 01.06.2021 року, а також за фактом звернення громадянина ОСОБА_3 , яке надійшло до УПП в Одеській області ДПП 01.06.2021 року за №В-2375, наказано призначити службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію, відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування та вилучено службове посвідчення, зокрема, позивача.

30.07.2021 року за результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4., що виразилось у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення 01.06.2021 року за №0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 Кримінального кодексу України, а також за фактом звернення ОСОБА_3 , що надійшло до УПП в Одеській області 01.06.2021 за вх.№В-2375 стосовно тієї ж події (т.1 а.с.90-23, 242, 264, т.2 а.с.129-150).

У даному висновку комісія вважала за можливе службове розслідування завершити та, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.1, п.п.1, 2, 3, 5, 6, 11, 13 ч.3 ст.1, ч.8 ст.17 Дисциплінарного статуту, ч.3 ст.11, п.п.1,2,3 ч.1 ст.18, п.п.2.3.5.8 ч.1 ст.23, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 5 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, п.2 розд.І, п.п.4,5,6 розд.ІІ, п.2 розд. VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобі фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, пп.2, 9 розд.ІІІ, п.1 розд. IV, п. розд. IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.п.1,4,10,11,13 п.3.1 розд.ІІІ Посадової інструкції інспектора (поліцейського) правління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 року №5112, Присяги працівника поліції, а також вчинення дій, що підривають авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Так, службовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2021 за вх. № B-2375 до УПП в Одеській області ДПП надійшло звернення ОСОБА_3 , стосовно факту отримання неправомірної вигоди працівниками УПП в Одеській області ДПП, які 31.05.2021 здійснювали патрулювання на службовому транспортному засобі SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 . У своєму зверненні ОСОБА_3 вказує, що 31.05.2021 вiн, керуючи транспортним засобом CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 , рухався автомобільною дорогою «Одеса Київ», в напрямок міста Києва, та був зупинений працівниками УПП в Одеській області ДПП, після чого до автомобіля підійшла лейтенант поліції ОСОБА_8 та повідомила, що заявник порушив Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінетуш Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), а саме керував автомобілем на якому не встановлений передній номерний знак, відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). В подальшому лейтенант поліції ОСОБА_8 запропонувала вирішити питання «по-людськи» на що заявник погодився та надав лейтенанту поліції ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 400 гривень, двома банкнотами номіналом по 200 гривень кожна, за не притягнення його до адміністративної відповідальності. За даною подією заявником був зроблений виклик на скорочений номер - екстреного виклику поліції « 102» (далі скорочений номер « 102»), щодо отримання неправомірної вигоди працівниками поліції, на місце виклику. прибули працівники ВМАЗ УПП в Одеській області ДГП, Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеку (далі - ДВБ) та слідчо-оперативна група (далі - СОГ) відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції: № 2 Головного управління Національної поліції (далі - ГУНП) в Одеській області.

У висновку вказано, що крім скарги, у ОСОБА_3 відібрано пояснення, у якому зазначені аналогічні факти, які викладені у скарзі. Також, опитано ОСОБА_10 , яка була пасажиром у транспортному засобі CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням - ОСОБА_3 та яка пояснила, що 31.05.2021 вона рухалась на вищевказаному: автомобілі на передньому пасажирському сидінні, за кермом перебував. ОСОБА_3 , вони рухались з м. Одеси по Київській трасі у напрямку м. Киева. В районі мостового переїзду автомобіль CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 був зупинений працівниками патрульної поліції, після чого підійшла дівчина поліцейська та розпочала розмову з ОСОБА_3 , про що вони розмовляли ОСОБА_11 не пам`ятає, однак, через декілька хвилин водій разом з працівником поліції дівчиною відійшли за автомобіль та через декілька хвилин ОСОБА_3 повернувся до автомобіля. Відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний: портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) встановлено, що до чергової частини ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 з номеру телефону НОМЕР_4 про те, що 31.05.2021 на 450 км автомобільноп дороги М-05 Одеса-Кипв біля с. Алтестово працівники патрульної поліції взяли хабар в розмірі 400 гривень за порушення заявником ПДР. Вказаний виклик направлено СОГ відділення поліції № 2 (с. Усатове) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області під час відпрацювання вказаного повідомлення встановлено, що 31.05.2021 бiля. 15:40 на 450 км автомобільної дороги «М-05» Одеса-Київ біля с. Алтестово, інспектори ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебуваючи у складі екіпажу. «Океан-503», на службовому автомобілі SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 на автомобільній дорозі Одеса-Київ біля с. Алтестово за порушення ПДР, а саме, відсутність переднього номерного знаку автомобілю, зупинили автомобіль CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , де зі слів останнього працівники поліції отримали неправомірну вигоду в сумі 400 гривень, купюрами по 200 гривень. За вищевказаним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000120 від 01.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України.

Вiдповiдно до відеозапису з портативного в відеореєстратора №1608, який отримувала старший інспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДП майор поліції ОСОБА_12 встановлено, що відео розпочинається о 15:43 із зупинки транспортного засобу SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , пiсля зупинки якого, з нього вийшли поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_13 . На запитання чи працювали вони з лазерним приладом Trucam, відповіли, що так, після чого, лазерний прилад Trucam було покладено на капот службового автомобілю SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 . Крім цього, до вказаного мiсця під`їхав службовий автомобiль RENO DASTER, номерний знак НОМЕР_5 за яким приїхав автомобіль CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 . Біля службового автомобілю SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 та службового автомобілю RENO DASTER, номерний знак НОМЕР_5 перебували старший iнспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_19, т.в.о. iнспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_17, старший інспектор з ОД ВМАЗ в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_18, т.в.о. iнспектора ВМАЗУТТ в Одеській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_30, iнспектор взводу N 2 роти № 6 батальйону № 2 полку П в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1, інспектор взводу М 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4. Біля автомобілю CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 перебували iнспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_14, старший iнспектор з ОД ВМАЗ УПП в Одеській області ДПТ старший лейтенант поліції ОСОБА_15, якi приймали заяву від водія автомобілю CADILLAC

У висновку вказано, що о 16:43 на місце події приїхала СОГ відділення поліції № 2 (с. Усатове) Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області разом 3 представником Одеського управління ДВБ НПУ. О 17:56 було розпочато огляд місця події. Враховуючи, що до огляду місця події було залучено ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за їх участю та на вимогу слідчого було проведено огляд службового транспортного засобу SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , під час якого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . самостiйно показали вміст своїх особистих речей. О 18:23 огляд місця події завершено, по завершенню якого кожен з учасників поставили свої підписи.

Відповідно до відеозапису з портативного відеореєстратора № 1578, який отримував лейтенант поліції ОСОБА_17 встановлено, що ним разом 3 лейтенантом поліції ОСОБА_18 на службовому транспортному засобі RENO DASTER, номерний знак НОМЕР_5 було зупинено автомобіль CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 . Під час розмови з водієм вказаного автомобілю було встановлено, що його автомобіль зупинили поліцейські на службовому автомобілі SKODA RAPID, їх екіпаж перебував перед мостом, водій автомобілю CADILLAC зупинився за мостом, до нього підійшла жінка поліцейська та повідомила причину зупинки у відсутності переднього номерного знаку на автомобілі. Під час розмови водій надав жінці поліцейській гроші у сумі 400 гривень за не складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Подальший відеозапис, аналогічний відеозапису з портативного відеореєстратора № 1608, який отримувала старший інспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_19 .

Крім цього, вказано у висновку, вказані події зафіксовано на портативних відеореєстраторах № 1578, № 1280 та № 1486.

Як вказано у висновку, опитана під час проведення службового розслідування iнспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта вища, B НПУ 3 07.11.2015, в займаній посаді з 18.09.2019, наказом УП вОдеські області ДПП від 22.07.2021 № 397 оголошено сувору догану) пояснила, що 31.05.2021 вона перебувала в екіпажі «Океан-503» спільно лейтенантом поліції ОСОБА_1 на трасі М-05 та працювали з лазерним вимірювачем швидкості Trucam. Після закінчення складання постанов направились далі патрулювати на службовому автомобілі SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 . Під час руху були зупинені автомобілем VOLKSVAGEN PASSAT, як пізніше було встановлено, що це співробітники моніторингу, які повідомили, що необхідно очікувати СОГ, однак, причину не повідомили. Співробітники моніторингу оточили опитувану з напарником ОСОБА_1 . Прибувши на місце події СОГ зупинила двох понятих та під відеозапис було зроблено огляд, нічого не вилучалось. Також перевірили кишені та нічого схожого на те, що казав заявник, не знайшли. Після ознайомлення зі скаргою, заявник вказав на речі, яких взагалі не було, також вказав, що в опитуваної був свисток, однак, його не було. Також, зі слів заявника, опитувана зупинила його транспортний засіб, але цього також не було. 3 пояснень опитуваноп встановлено, що заявника вона бачила вперше, ніяких наявних доказів спілкування з опитуваною у водія не має, окрім голослівних заяв. Опитувана вважає, що дана подія сфабрикована, так як неодноразово під час несення служби пм погрожували за те, що вони виносили постанови на співробітників різних підрозділів, так як за вказівкою керівництва всі відповідають на загальних підставах. Дану подію вважає наклепом з метою підривання авторитету УПП в Одеській області ДПП та НПУ в цілому.

Опитаний під час проведення службового розслідування інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення та додав, що вони були зупинені співробітниками моніторингу на службовому транспортному засобі VOLKSVAGEN PASSAT. Через деякий час приїхав службовий автомобіль RENAULT DASTER з автомобілем CADILLAC чорного кольору, водій якого спілкувався співробітниками моніторингу та опитуваний бачив водія вперше та ніколи з ним не зустрічався, не бачив та не спілкувався. Після того, як на місце події прибула СОГ, то ОСОБА_1 . iз розмови: зрозумів, що мав місце виклик на скорочений номер « 102» нібито щодо отримання грошових коштів в сумі 400 гривень. Після початку слідчих дій, а саме, обшуку транспортного засобу у присутності двох понятих, опитуваний добровільно показав зміст кишень, тактичної сумки, в гаманці увагу звернули наявні особисті гроші опитуваного в сумі 430 гривень, купюрами по 200 та 100 гривень. Після чого, водію автомобілю CADILLAC чорного кольору задано питання, чи впізнає він гроші, відповів, що не запам`ятав. Під час вказаних дій нічого не вилучалось. Також, опитуваний додав, що ОСОБА_3 він вперше побачив у супроводі співробітників відділу моніторингу, автомобіль CADILLAC без переднього номерного знаку опитуваним та ОСОБА_4 не зупинявся, дану скаргу вважає помстою за свою службову дiяльнiсть, так як на тому місці було неодноразово виписано постанови відносно співробітників різних силових структур Служби безпеки України, управління внутрішньої безпеки Національної поліції України, прокуратури, як діючих так і колишніх та неодноразово лунали погрози.

Як вказано у висновку, 02.06.2021 за № 12616/41/13/03-21 до сектору зв`язку та телекомунiкацiй (далі - СЗтТ) УПП в Одеській області ДПП направлено рапорт щодо відомостей про видачу портативних реєстраторів та надання відеозаписів з них, які отримувались інспекторами поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_20 31.05.2021. Вiдповiдно до вiдповiдi, яка надійшла з СЭТТ УПП в Одеській області ДI II I встановлено, що 31.05.2021 згідно з копією журналу облiку видачі технічних пристроїв особовому складу УПП в Одеській області ДПП (арх. № 1070). ОСОБА_1 та ОСОБА_20 отримали портативні відеореєстратори № 001351 та № 001131. Вiдеозаписи з портативного відеореєстратора № 001131 є в наявності. В службовому транспортному засобі Skoda Rapid, номерний знак - НОМЕР_1 встановлено відеореєстратор ТМ Yi Car DVR, однак, відеофіксація на нього та на портативний вiдеореєстратор № 001351 поліцейські не здiйснювали. Переглядом відеозапису з портативного відеореєстратора № 001131 встановлено, що відеозапис починається о 07:51 та закінчується о 15:21, на якому зафіксовані факти зупинки транспортних засобів за допомогою лазерного приладу Truca. Наступна відеозапис починається о 17:09 та закінчується 17:17, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_20 перебувають у службовому транспортному засобі, на задньому сидінні перебуває старший інспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП майор поліції ОСОБА_19 , яка також здiйснює відеофіксацію на портативний відеореєстратор.

Службовим розслідуванням встановлено, що 03.06.2021 за вх. № К-2430 до УПП в Одеській області ДПП надійшла заява ОСОБА_21 про те, що 31.05.2021 близько 15:30 було зафіксовано на відеозаписі, як один із співробітників УПП в Одеській області ДПП, які перебували в екіпажі та працювали на трасі Київ-Одеса, вимагали та отримали неправомірну вигоду від водія автомобілю CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 за не складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Також, до- вказаної скарги долучено вiдеозапис на диску. Відповідно до акту перегляду вказаного дисциплінарної комiсiї встановлено, що 00:00 сек. 1 відеозапису, членами 00:32 сек. на вказаному фрагменті відеозапису перебуває автомобіль CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , який припаркований на узбіччі проїжджої частини з металевим відбійником. На фрагменті відеозапису 00:33 сек. 01:24 хв. перебуває автомобіль CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 до якого підійшов поліцейський, яку ідентифіковано, як інспектора взводу № 2 роти № 6. батальйону № 2 полку УПП в одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 . За кермом вказаного автомобілю виявлено особу водія чоловічої статі, якого ідентифіковано, як громадянина ОСОБА_3 . Протягом вказаного часу відбувається спілкування лейтенанта: поліції ОСОБА_4 та водiя ОСОБА_3 . На фрагменті відеозапису 01:25 хв. - 02:55 хв. ОСОБА_22 вийшов з автомобілю CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 та разом з лейтенантом поліції ОСОБА_4 відійшов до задньої частини вказаного автомобілю та протягом вказаного часу відбувається спілкування між лейтенантом поліції ОСОБА_4 та водієм ОСОБА_3 . На фрагменті відеозапису 02:56 хв. - 03:06 хв. ОСОБА_3 дістає з лівої кишені своєї куртки предмет зовні схожий на грошові кошти та передає їх в праву руку лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка тримає їх в подальшому у вказаній руці. На фрагменті відеозапису 03:06 хв. 04:25 XB. ОСОБА_23 після - спілкування з лейтенантом поліції ОСОБА_4 попрямував до свого автомобіля, а лейтенант поліції ОСОБА_4 направилась до службового автомобіля Skoda Rapid, номерний знак НОМЕР_1 , біля якого перебував інспектор: взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Таким чином, вказано у висновку, переглядом вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 31.05.2021 перебуваючи в екіпажі «Океан-503» дійсно зупиняли CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , до вказаного автомобілю підходила ОСОБА_4 , якiй, водій вказаного транспортного засобу, перебуваючи у своєму автомобілі надав відповідні документи. Після чого, ОСОБА_4 підійшла до передньої частини автомобілю, а водій вийшов до неї і вони стали позаду автомобіля та в них декілька хвилин тривала бесіда. Після чого, ОСОБА_4 щось сказала водію, який своєю лівою рукою зі свого лівого карману верхнього одягу дістав предмет схожий на дві купюри номіналом по 200 гривень, які передав ОСОБА_4 , яка в свою чергу повернула водію документи. Також на відеозапис видно, як ОСОБА_4 отримавши гроші у свою ліву руку поклала їх до свого карману форменого одягу зліва.

Таким чином, під час проведення службового розслідування зафіксовано факт зупинки транспортного засобу CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується заявою водія вказаного автомобілю ОСОБА_24 , матеріалами кримінального провадження від 01.06.2021 № 0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 ККУ, однак, на портативних вiдеореєстраторах поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказаний відеозапис відсутній, що є порушенням вимог пунктів 4, 5 та 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Крім цього, не зважаючи на те, що транспортний засіб СADILLAC чорного кольору все ж таки був зупинений, жодних матеріалів про адміністративне правопорушення складено не було, що також тягне за собою порушення вимог розділу III Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не B автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), відповідно до пункту 1 якої, справа про адміністративне. правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, проте її розглянуто не було, як наслідок в порушення вимог пункту 2 розділу ІП Інструкції не було винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП.

Крім цього, вказаними поліцейськими, не було розпочато розгляд справи, як того вимагає пункт 9 розділу III Інструкції, не було прийнято жодне рішення.

У висновку вказано, що на підставі матеріалів службового розслідування встановлено, що автомобіль CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 був зупинений 31.05.2021, що підтверджується відеозаписом, який надійшов до УПП в Одеській області ДПП 03.06.2021 та який було оглянуто актом перегляду відеозапису. Однак, під час надання пояснень 31.05.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 слідчому СВ СП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанту поліції Бузило та iнспектору ВМАЗ УПП в Одеській області майору поліції ОСОБА_19. поліцейські вказали, що вказаний автомобіль вони не зупиняли, з водієм не спілкувались та вказану ситуацію розцінили у своїх поясненнях, як наклеп.

Таким чином, зазначено у висновку, враховуючи докази отримання неправомірної вигоди вищевказаними поліцейськими у вигляді відеозапису, який долучено до матерiалiв службового розслідування, їх пояснення стосовно вказаної події є завідомо неправдивими та тягнуть за собою порушення вимог частини восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту, під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування. Крім цього, надання неправдивих свідчень пiд час проведення вказаного службового розслідування є підставою вважати, що вказані поліцейські намагаються уникнути дисциплінарної відповідальності та як слідство у подальшому упикнути кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000120 вiд 01.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 ККУ, вiдомостi за яким внесено на підставі заяви ОСОБА_3 відносно вказаних поліцейських.

Як вказано у висновку, ОСОБА_4 та ОСОБА_25 не вжили заходів до негайного усунення причини та умов, що ускладнили виконання їх обов`язків та не утримались від дій, що перешкоджають поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України під час подій, які мали місце 31.05.2021 та були зафіксовані на сторінці користувача ОСОБА_26 всесвітньої мережі Інтернет Facebook ІНФОРМАЦІЯ_4, за a посиланням також на відеохостінгу YouTube за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з назвою <<ІНФОРМАЦІЯ_5». ОСОБА_4 та ОСОБА_25 не здійснювали відеофіксацію під час зупинки та спілкування з водієм автомобілю CADILLAC, номерний знак НОМЕР_6 ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, зазначено у висновку, у діях ОСОБА_4 та ОСОБА_25 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні ними службової дисципліни, грубого ігнорування вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги. працівника поліції, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У висновку зазначено також, що враховуючи те, що поведінка працівника Національної поліції України завжди i за будь-яких обставин має бути бездоганною, вiдповiдати високим стандартам професіоналізму i морально-етичним принципам Стража - правопорядку, подія що мала місце 31.05.2021 за участю членів екіпажу «Океан - 0503», які несли службу на службового транспортному засобі SKODA RAPID, номерний знак НОМЕР_1 , була висвітлена на сторінці користувача ОСОБА_26 всесвітньої мережі Інтернет Facebook ІНФОРМАЦІЯ_4, за a посиланням також на відеохостінгу YouTube за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5» та набула значного суспільного резонансу, негативно вплинула на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції України, тим самим підірвавши рівень довіри населення до поліції, який є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію», а також учинили дії, які свідчать про отримання неправомірної вигоди від водія CADILLAC, номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 , який підтвердив вказаний факт, за результатами чого, за його заявою внесено відомості до ЄРДР за № 0000120 вiд 01.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України.

Також, у висновку вказано, що враховуючи, що наказом наказом УПП в Одеські області ДПП Biд 22.07.2021 № 397 поліцейським ОСОБА_4 та ОСОБА_29 оголошено суворі догани, відповідно до вимог частини дванадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, суворішим, ніж попереднє.

09.08.2021 року Департаментом патрульної поліції прийнято наказ №533 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» (т.1 а.с.113-116, 265-268, т.2 а.с.40-43, 151-154), п.1 якого наказано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.1, п.п.1, 2, 3, 5, 6, 11, 13 ч.3 ст.1, ч.8 ст.17 Дисциплінарного статуту, ч.3 ст.11, п.п.1,2,3 ч.1 ст.18, п.п.2.3.5.8 ч.1 ст.23, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 5 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, п.2 розд.І, п.п.4,5,6 розд.ІІ, п.2 розд. VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобі фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, пп.2, 9 розд.ІІІ, п.1 розд. IV, п. розд. IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.п.1,4,10,11,13 п.3.1 розд.ІІІ Посадової інструкції інспектора (поліцейського) правління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 року №5112, Присяги працівника поліції, а також вчинення дій, що підривають авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

27.08.2021 року на підставі наказу Департаменту патрульної поліції №533 від 09.08.2021 року» Департаментом патрульної поліції прийнято наказ №912 о/с «Про особовий склад» (т.1 а.с.117, 269, т.2 а.с.44, 156), яким відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 27.08.2021 року.

24.09.2021 року позивач звернувся до Голови Національної поліції України із рапортом, в якому просив скасувати п.1 наказу №533 від 09.08.2021 року та наказ 912 о/с від 27.08.2021 року (а.с.119-126, 271-279).

У відповідь на вказаний рапорт Департаментом патрульної поліції складено листа від 12.10.2021 року за вих. №С-18767/41/2/02-2021, в якому вказано, що не встановлено підстав для його розгляду згідно з дисциплінарним статутом (т.1 а.с.129, 281).

Вважаючи незаконними та протиправними дії Департаменту патрульної поліції щодо перевірки обставин викладених у рапорті ОСОБА_1 та щодо складення листа Департаменту патрульної поліції від 12.10.2021 року за вих. №С-18767/41/2/02-2021, в якому вказано про відсутність піду рапорту ОСОБА_1 , протиправним та таким, що підлягає скасуванню п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533 в частині притягнення інспектора взводу №2 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ ДПП вiд 27.08.2021 року №9120/с в частині звiльнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 6 Закону N 580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних кримінальних правопорушень, вчинених поліцейськими.

За визначенням частини першої статті 17 Закону N 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 64 Закону N 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1-6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Розгляд рапорту про незгоду з дисциплінарним стягненням здійснюється протягом 30 календарних днів з дня його реєстрації в органі поліції шляхом проведення перевірки викладених у рапорті фактів та обставин, що, на думку поліцейського, не були враховані під час проведення службового розслідування та під час прийняття рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення.

У разі підтвердження фактів, викладених у рапорті, керівник, який здійснює його розгляд, зобов`язаний негайно вжити заходів до поновлення прав поліцейського, усунення обставин, що призвели до таких порушень, та вирішити питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень.

Про результати розгляду рапорту уповноважений керівник письмово інформує поліцейського, який подав скаргу.

Вирішуючи вимоги позивача про визнання незаконними та протиправними дій Департаменту патрульної поліції щодо перевірки обставин викладених у рапорті ОСОБА_1 та щодо складення листа Департаменту патрульної поліції від 12.10.2021 року за вих. №С-18767/41/2/02-2021, в якому вказано про відсутність піду рапорту ОСОБА_1 , суд зазначає.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що обов`язковою ознакою дій, рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер, тобто вказані дії встановлюють, змінюють або припиняють права та обов`язки певної особи (певного кола осіб).

В даному випадку породжують певні правові наслідки для позивача саме спірні накази, а не дії посадової особи щодо розгляду скарги позивача.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, викладені у постанові від 21.08.2018 року у справі № 712/10317/17, в якій зазначається, зокрема, що: «...З огляду на те, що в правовому регулюванні приймає участь саме те рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права та обов`язки позивача, то дії такого суб`єкта владних повноважень або його посадової особи, які здійснюються у процедурі, яка передує прийняттю рішення не можуть бути окремим предметом судового розгляду, так як такі дії не мають безпосереднього впливу на правовий статус особи, яка звернулась із позовом до суду за захистом свого порушеного права. Безпосередній вплив на обсяг прав такого платника має постанова про адміністративне правопорушення, яка приймається на підставі низки процесуальних дій посадової особи суб`єкта владних повноважень».

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку спірним наказам, суд зазначає.

Так, підставою для їх прийняття є доводи відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.1, п.п.1, 2, 3, 5, 6, 11, 13 ч.3 ст.1, ч.8 ст.17 Дисциплінарного статуту, ч.3 ст.11, п.п.1,2,3 ч.1 ст.18, п.п.2.3.5.8 ч.1 ст.23, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 5 п.1 розд.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, п.2 розд.І, п.п.4,5,6 розд.ІІ, п.2 розд. VII Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобі фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, пп.2, 9 розд.ІІІ, п.1 розд. IV, п. розд. IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, п.п.1,4,10,11,13 п.3.1 розд.ІІІ Посадової інструкції інспектора (поліцейського) правління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 року №5112, Присяги працівника поліції, а також вчинення дій, що підривають авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до інспектора.

Відповідно до підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора (поліцейського) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, інспектор поліції під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського, постійно утримувати в належному стані спеціальні засоби захисту, елементи екіпірування, транспортні засоби та їх обладнання, технічні засоби та технічні прилади, які використовуються для фіксації правопорушень, засоби зв`язку, медичне устаткування для надання першої медичної допомоги, професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції, у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вжити заходів щодо запобігання та припинення такого правопорушення, виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до законодавства нормативно правових актів Міністерства внутрішніх справ України організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2., 5.3. розділу V Посадової інструкції інспектора (поліцейського) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, iнспектор поліції за неналежне виконання або невиконання своїх службових обов`язків, що передбачені цією Інструкцією, несе дисциплінарну відповідальність; у разі вчинення протиправних діянь несе юридичну відповідальність відповідно до законодавства; підстави та порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також, застосування до інспектора заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом.

Щодо покликань відповідача як на підставу для прийняття спірних рішень на те, що в матеріалах службового розслідування наявні докази отримання неправомірної вигоди вищевказаними поліцейськими у вигляді відеозапису, суд зазначає.

Так, в основу даного твердження покладено наданий відеозапис ОСОБА_21 .

Дослідивши даний відеозапис судом встановлено, що на ньому зафіксовано зупинку транспортного засобу чорного кольору, спілкування інспектора поліції з водієм даного транспортного засобу, здійснення перевірки інспектором даного транспортерного засобу.

При цьому з даного запису неможливо беззаперечно стверджувати, що водієм передавались інспектору грошові кошти.

Суд звертає увагу, що на сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права, подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі Федорченко та Лозенко проти України (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53) Європейський суд з прав людини висловив позицію, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом, тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Приписами частини першої статті 62 Конституції України обумовлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Поряд з вказаним, за приписами ч. 1 і ч. 5 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Таке ж положення міститься й у ч.2 ст.2 Кримінального кодексу України, де вказано, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відтак, з огляду на вказані правові приписи, особа може вважатися винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368 Кримінального кодексу України та вчиненні відповідних протиправних дій, лише після набрання законної сили вироком суду.

На сьогоднішній день відсутнє рішення суду, яким би позивача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за отримання ним неправомірної вигоди та яке б набрало законної сили, що суперечить принципу презумпції невинуватості, регламентованому ч.1 ст. 62 Конституції України, ч.1 ст.17 КПК України, ч.2 ст.2 КК України.

При цьому суд зазначає, що за твердженнями як позивача так і відповідача з водієм транспортного засобі CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 спілкування здійснювала ОСОБА_4 . З дослідженого відеозапису вбачається, що під час спілкування інспектора з водієм транспортного засобу позивача поряд з ними не було.

Вказане дає підстави стверджувати, що об`єктивна можливість отримання неправомірної вигоди саме позивачем була відсутня.

Таким чином, суд вважає безпідставними вищевказані покликання відповідача як на підставу для прийняття спірних рішень.

Щодо покликань відповідача як на підставу для прийняття спірних рішень на те, що відеофіксація на вiдеореєстратори ТМ Yi Car DVR та № 001351 не здiйснювалась, відсутність відеозапису зупинки транспортного засобу CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , суд зазначає.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції, на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

Пунктом 2 розділу І Інструкції N 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 4 розділу ІІ Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Нормами п. 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Нормами п. 6 розділу ІІ Інструкції передбачено під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що поліцейський повинен забезпечити ведення безперервної відеозйомки виконання своїх службових обов`язків, поряд цим вважає, що сам тільки факт не увімкнення боді-камери не може бути підставою для звільнення зі служби в поліції.

В свою чергу з матеріалів службового розслідування та з матеріалів даної справи не вбачається, як саме не увімкнення вищевказаних камер вплинуло на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності водія CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 та ймовірного отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 .

При цьому як вже вказано судом, на момент зупинення транспортного засобу CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 спілкування здійснювала ОСОБА_4 .

Тобто не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між не здійсненням відеофіксації позивачем та настанням події, яка, за твердженням відповідача набула суспільного резонансу.

Так само, не встановлено, які негативні наслідки мало не здійсненням відеофіксації позивачем.

Таким чином, суд вважає безпідставними вищевказані покликання відповідача як на підставу для прийняття спірних рішень.

Щодо покликань відповідача як на підставу для прийняття спірних рішень на те, що матеріалів про адміністративне правопорушення за фактом зупинки транспортного засобу CADILLAC чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 складено не було, не було розпочато розгляд справи, не прийняття жодного рішення суд зазначає.

Так, відповідно до п.п.2, 3, 5, 8 ч.1 ст.23 Закону N 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 N 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за N 1408/27853, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції N 1395 протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Підпунктом 2 розділу ІІІ Інструкції N 1395 визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Підпунктом 9 розділу ІІІ Інструкції N 1395 визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Підпунктом п.1 розд. IV Інструкції N 1395 визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Підпунктом п.3 розд. IV Інструкції N 1395 визначено, що по справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про закриття справи.

З матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що 31.05.2021 року транспортний засобі Cadillac, номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений у зв`язку із тим, що на вказаному транспортному засобі не встановлено передній номерний знак.

Відповідно до статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У примітці до вказаної статті зазначено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм вбачається, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Так, законодавство не містить повного їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини, однак можна зробити висновок, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.

Відповідач стверджує, що відповідальність за правопорушення, яке слугувало підставою для зупинення транспортного засобу Cadillac, номерний знак НОМЕР_2 , передбачена частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Поряд з цим, стаття 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає право уповноваженої посадової особи прийняти рішення про звільнення особи від адміністративної відповідальності, а тому доводи відповідача у цій частині є безпідставними.

Необхідно звернути увагу, що посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Тобто питання щодо того чи наявні підстави для віднесення правопорушення віднесено до компетенції посадової особи, яка зупинила транспортний засіб та встановила відповідне порушення.

В даному випадку, згідно висновків відповідача, такою посадовою особою є ОСОБА_4 , а не позивач.

Таким чином, особою, на яку покладалися вимоги щодо забезпечення провадження у справі про притягнення водія до відповідальність за адміністративне правопорушення була ОСОБА_4 .

Із наданого до суду відеозапису не вбачається, що позивач брав участь при зупинці транспортного засобу Cadillac, номерний знак НОМЕР_2 , а відтак зазначене спростовує твердження відповідача, що позивач не відреагував на правопорушення, яке вчинив водій транспортного засобу Cadillac, номерний знак НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни.

Всупереч цьому, комісія не встановила всіх обставин події та не довела порушення службової дисципліни саме позивачем щодо стверджуваного.

В той же час, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни

Провина особи у вчиненні дисциплінарного проступку в такому випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускає настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, що неодноразово були викладені у постановах, зокрема від 14.02.2018 у справі № 802/1142/16-а, від 02.05.2018 у справі № 802/1157/17-а та ін.

При вирішенні даної справи, суд також враховує висновки, викладені у Постанові Верховного суду від 26 січня 2022 року по справі №620/397/21, а саме, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Таким чином, суд вважає безпідставними вищевказані покликання відповідача як на підставу для прийняття спірних рішень.

Щодо обрання виду дисциплінарного стягнення, застосовного до позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

Що стосується даної справи, то немає свідчень того, що під час розгляду справи існували будь-які керівні принципи та практика, які б встановлювали послідовне та обмежувальне тлумачення поняття «порушення присяги».

Суд враховує, що дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Проте, з матеріалів дисциплінарної справи судом не встановлено будь-яких доречних аргументів на користь твердження щодо дискредитації органів Національної поліції України зі сторони позивача.

Відповідачем ні під час службового розслідування, ні під час прийняття оскаржуваного наказу - не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем приписів Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та давали б можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби.

Не надано таких доказів й і під час розгляду даної справи.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», зазначає, що національне законодавство не передбачало адекватних гарантій проти зловживань та свавілля; крім того, воно не передбачало відповідну шкалу стягнень у рамках дисциплінарної відповідальності, яка б забезпечувала їх пропорційне застосування. За цих причин воно було несумісне з вимогами щодо «якості закону».

Поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), «C.G. та інші проти Болгарії» (заява № 1365/07).

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України» (заява № 20372/11), «Кантоні проти Франції»(заява №17862/91).

Таким чином, чинним законодавством України закріплена необхідність застосування принципу пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарних стягнень в залежності від тяжкості проступку.

В даному ж випадку, відповідачем було застосовано до позивача крайній вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції без врахування наявності вини позивача, ступеня тяжкості вчинених дій (бездіяльності), обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Суд погоджується з відповідачем, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, а застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Водночас, відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує висновок Верховного Суду стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що викладений у багатьох постановах, у т.ч. від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20, де зазначено, що правова оцінка повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що при його прийнятті відповідач діяв без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Так, національне законодавство не передбачає відповідної шкали стягнень за дисциплінарні порушення та не містить правил забезпечення їхнього застосування відповідно до принципу пропорційності.

Як зазначає ЄСПЛ, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (див. рішення у справах «Сідабрас та Джяутас проти Литви» (<…>), заяви №№ 55480/00 та 59330/00, п. 47, ECHR 2004-VIII, та «Бігаєва проти Греції» (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05, пп. 22-25, від 28 травня 2009 року).

Аналіз практики ЄСПЛ (рішення у справах «Ocalan v. Turkey», заява № 46221/99, п. 168 [8]; «Former King of Greece and Others v. Greece» [GC], заява № 25701/94, п. 89 [9]; «Iatridis v. Greece», заява № 31107/96, п. 55 [10] та ін.) дає підстави дійти висновку, що складовими принципу верховенства права Суд визнає, зокрема, збалансованість інтересів окремого індивіда з інтересами інших членів суспільства, принцип пропорційності, справедливий баланс між вимогами спільного (публічного) інтересу та захистом фундаментальних прав особи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «"Україна-Тюмень" проти України» (Ukraine-Tyumen v. Ukraine) від 22 листопада 2007 року, заява 22603/02, визначено, що відповідаючи інтересам суспільства, певна дія, вчинювана органами влади, все одно може порушувати права особи через її непропорційність.

У Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: «Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям».

Пропорційність - один із загальних принципів права Європейського співтовариства. Спочатку він був визнаний Судом ЄС, а згодом закріплений як загальний принцип в Угодах про утворення ЄС (зокрема, в ст. 5 Договору про заснування Європейського співтовариства). У розгорнотому формулюванні він звучить так: для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, що випливають з публічного інтересу.

Вимога знаходження справедливої рівноваги означає, що завжди має бути розумна пропорційність між використовуваними засобами і метою, яка ними достягається та дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, на переконання суду, обставини встановлені та доведені у висновку службового розслідування не є достатніми для застосування до позивача найсуворішого виду стягнення.

Зазначаючи, що при обранні заходу дисциплінарного стягнення відповідач врахував, що наказом УП вОдеські області ДПП від 22.07.2021 № 397 позивачу оголошено сувору догану, відповідач жодним чином не зазначив про неможливість застосування такого виду дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи спірні рішення не дотримався принципу співмірності між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції - не відповідає критерію пропорційності.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що Департаментом патрульної поліції застосоване до позивача дисциплінарне стягнення не є пропорційним (співмірним), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржене рішення скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 21 та частини першої статті 23 Загальної декларації прав людини кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Частиною другою статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначених у частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, позаяк встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд приймає рішення про поновлення працівника на попередній роботі.

При цьому, п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.93 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, встановлено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Тобто, у відповідності до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, днем звільнення, відповідно, і останнім днем роботи позивача на посаді є 27.08.2022.

Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (Заява №21722/11).

У цьому рішенні звертається увага на те, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивача на посаді з 28.08.2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п. 9 розділу І Порядку №260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 91 Закону №580, особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Тобто згідно з чинним законодавством робочий час поліцейських є ненормованим.

Відповідно до відомостей про грошове забезпечення у червні 2021 року позивачу нараховано грошове забезпечення у розмірі 7818,33 грн, а у липні 2021 року - у розмірі 16712,82 грн.

Таким чином, сума середньоденної заробітної плати позивача як працівника поліції склала 402,15 грн (7818,33+16712,82)/61), а середньомісячної - 12265,57 грн ((7818,33+16712,82)/2).

Вимушений прогул з дати звільнення позивача по дату прийняття даного рішення складає 346 робочих днів (2+22+20+22+19+20+23+21+22+22+21+23+22+21+22+22).

При обчисленні кількості робочих днів суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації .

Указом «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022 воєнний стан продовжений до 25.04.2022.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України №341/2022 на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Так, приписами ч.6 ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Таким чином, 8 березня - Міжнародний жіночий день, 1 травня - День праці, 24 квітня - Великдень, 9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги) суд враховує як робочі дні у період вимушеного прогулу позивача.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за період з 28.08.2021 року по 30.12.2022 року складає 139143,90 грн (346 робочих дні х 402,15 грн.).

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. У зв`язку з чим рішення в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді та присудження виплати заробітної плати за один місяць у розмірі 12265,57 підлягає до негайного виконання.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 256, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними та протиправними дій, визнання протиправним та скасування п.1 наказу №533 від 09.08.2021 року, визнання протиправним та скасування наказу №912 о/с від 27.08.2021 року в частині, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.08.2021 року №533 в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції вiд 27.08.2021 року №912 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП з 28.08.2021 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.08.2021 року по день 30.12.2022 року у розмірі 139143,90 грн (сто тридцять дев`ять тисяч сто сорок три гривні 90 копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП з 28.08.2021 року та частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 28.08.2021 року по день 30.12.2022 року у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12265,57 грн. (дванадцять тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 57 копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 );

Відповідач - Департаменту патрульної поліції (вул.Федора Ернста, 3, м.Київ, 03048, ).

Суддя С.М. Корой