Справа № 400/585/22
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 р. № 400/585/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

до відповідача:СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА «СУЗІР`Я-1», вул. Героїв Врадіївщини, 162, смт Врадіївка, Первомайський район, Миколаївська область, 56301,

про:стягнення податкового боргу в сумі 15 513,61 грн,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2022 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі позивач) до СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА «СУЗІР`Я-1» (далі відповідач) про стягнення в дохід держави податкового боргу з податку на доходи з фізичних осіб за період жовтень-грудень 2019 року в сумі 15513,61 грн з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач вчасно не сплатив узгоджену суму податкового зобов`язання та згідно із розрахунком податкової заборгованості зі сплати податків і зборів, має податковий борг у сумі 15513,61 грн з податку на доходи.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав.

24.01.2022 ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду, у складі судді Лебедєвої Г.В., залишено позовну заяву без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду належним чином оформленої уточненої позовної заяви із викладом позовних вимог з урахуванням наведеного судом у даній ухвалі.

Згідно з пунктом 1 наказу Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 № 16-о «Про тимчасове припинення відправки поштової кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану» тимчасово припинено відправку вихідної кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку (а.с. 28).

24.06.2022 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви до 08.08.2022.

Відповідно до наказу голови Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 № 106-к «Про відрядження судді ОСОБА_1 » суддю Лебедєву Г.В. тимчасово відраховано зі штату Миколаївського окружного адміністративного суду на час переведення на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду шляхом відрядження з 29.08.2022.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 № 592/02-10 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 400/585/22» було здійснено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ярощука В.Г.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 справа прийнята до провадження суддею Ярощуком В.Г., відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

У зв`язку з тим, що відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідача зареєстровано як юридичну особу з 22.04.2013, а також він перебуває на обліку в позивача (а.с. 8-9).

З 10.10.2019 по 16.10.2019 позивач провів документальну позапланову виїзну перевірку відповідача, за результатами якої склав Акт від 21.10.2019 № 125/14-29-05-05/38458845 про результати перевірки (а.с. 17-24), яким встановлено ряд порушень податкового законодавства відповідачем, зокрема, підпунктів 168.1.2, 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.2 статті 176 ПК України щодо несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 16787,74 грн у період з 01.01.2016 по 09.10.2019.

На підставі Акта від від 21.10.2019 № 125/14-29-05-05/38458845 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.11.2019 № 7 (форма «Д») (а.с. 16, лицьовий бік), яким до відповідача за порушення підпунктів 168.1.2, 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.2 статті 176 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 15513,62 грн, з яких штрафна (фінансова) санкція (штраф) складає 12190,35 грн і пеня відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України 3323,26 гривні.

Зазначене ППР позивач надіслав відповідачу на його поштову адресу місцезнаходження, але воно ним не отримана у зв`язку «із закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується Довідкою ф. 20 (а.с. 16, зворотній бік). ППР повернуто позивачу 13.12.2019 .

Вищезазначене ППР відповідач не оскаржив в адміністративному або судовому порядку.

У тому числі за вищенаведеними сумами грошового зобов`язання позивачем сформовано податкову вимогу від 27.12.2019 № 135159-54 (форма «Ю») на суму 16544,61 грн (а.с. 15). Цю вимогу позивач надіслав відповідачу на його поштову адресу місцезнаходження. Відповідач не отримав її у зв`язку «із закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується Довідкою ф. 20 (а.с. 15).

Відповідно до Розгорнутого розрахунку податкового боргу станом на 17.09.2021 (а.с. 10) сума несплаченого податкового зобов`язання відповідача по податку на доходи фізичних осіб, строк сплати якої настав 23.12.2019, становила 15513,61 гривні.

Розмір податкового боргу відповідача підтверджується також витягом з інтегрованої картки платника станом на 17.09.2021 (а.с. 11-14).

З метою стягнення з відповідача податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з абзацом першим пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суд встановив, що ППР надсилалось позивачу засобами поштового зв`язку до відповідача у грудні 2019 року, однак, останнім не отримані у зв`язку з його відсутністю за адресою місцезнаходження (а.с. 16).

Відповідно до абзацу другого пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відтак відповідне ППР вважається врученим відповідачу у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, тобто ще у грудні 2019 року.

В судовому та адміністративному порядку у встановлені чинним законодавством терміни ППР відповідачем не оскаржене, а тому зазначена у ньому сума податкового зобов`язання підлягає сплаті протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання ППР, і вважається узгодженою.

Проте, як встановив суд, у цей строк відповідач не сплатив відповідну суму податкового зобов`язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд встановив, що у зв`язку з виникнення у відповідача податкового боргу позивачем надіслав йому податкову вимогу від 27.12.2019 № 135159-54 (форма «Ю») на суму 16544,61 грн (а.с. 15), яка не отримана відповідачем і повернута позивачу в лютому 2020 року у зв`язку «із закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 15). Ця податкова вимога на цей час не відкликана. Відповідач не звертався до позивача із заявами про розстрочення або відстрочення податкового боргу.

Таким чином, розмір податкового боргу відповідача становить 15 513,61 гривні.

Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 41.4 статті 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України до контролюючих органів відносяться податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи).

Отож позивач має повноваження на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вже встановив суд, податкова вимога відповідно до статті 45 ПК України вважається врученою відповідачу ще у лютому 2020 році

Таким чином, позивач звернувся до суду з цим позовом з дотриманням вимог статті 95 ПК України.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001; ) до Споживче товариство "Сузір`я - 1" (вул. Героїв Врадіївщини, 162,Врадіївка,Врадіївський район, Миколаївська область,565) задовольнити повністю.

2. Стягнути з СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА «СУЗІР`Я-1» (вул. Героїв Врадіївщини, 162, смт Врадіївка, Первомайський район, Миколаївська область; ) в дохід держави податковий борг в сумі 15 513 (П`ятнадцять тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 61 копійку з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих СПОЖИВЧЕ ТОВАРИСТВА «СУЗІР`Я-1».

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 30 грудня 2022 року