Справа № 200/287/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року Справа№200/287/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Стасюка Вячеслава Олексійовича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру раніше призначеної пенсії з 86% до 70% сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату позивачу у повному обсязі заборгованості з пенсії із визначенням основного розміру пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат;

- визнати та скасувати рішення відповідача № 700 від 19 листопада 2021 року про відмову позивачу в перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.ст. 43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції України», виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» № 33/25-3336 від 27 жовтня 2021 року про розмір грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести з 1 грудня 2019 року перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» № 33/25-3336 від 27 жовтня 2021 року про розмір грошового забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 18 684,52 грн без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 31 грудня 2002 року, пенсія йому була призначена у розмірі 86% від суми грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року позивач набув право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії.

Позивач звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» із заявою щодо підготовки та надані до відповідача оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на листопад 2019 року.

27 жовтня 2021 року така довідки була підготовлена та з листом ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» направлена до відповідача.

Рішенням відповідача від 19 листопада 2021 року № 700 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку із тим, що теперішній час повідомлень щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку згідно постанов Кабінету Міністрів України, від Пенсійного фонду України не надходило.

Зареєструвавшись на порталі електронних послух Пенсійного фонду України, позивач дізнався про те, що основний розмір його пенсії зазнав зменшення відсоткового значення з 86% на 70% основних та додаткових видів грошового забезпечення; дата з якої відбулось зменшення цього відсоткового значення позивачу невідома до теперішнього часу.

9 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою в який просив надати інформацію щодо всіх перерахунків призначеної йому пенсії, в тому числі за постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року, а також просив повідомити про рішення, на підставі якого було зменшено відсоток грошового забезпечення з 86% до 70% та підстави такого зменшення.

Листом від 1 грудня 2021 року відповідач повідомив позивача про те, що в квітні 2018 року з 1 січня 2016 року Управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 на підставі довідки № 6228 лк про розмір грошового забезпечення, основний розмір пенсії після перерахунку склав: 5 800,70 грн, тобто 70% від загальної суми грошового забезпечення (8 286,72 грн).

Також відповідач зазначив, що підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням 86% сум грошового забезпечення відсутні, так як пунктом 23 Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, за якими максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, передбаченого ст. 43 цього закону.

Позивач вважає, що рішення відповідача № 700 від 19 листопада 2021 року та дії щодо перерахунку розміру призначеної йому пенсії з 1 січня 2016 року з 86% до 70% грошового забезпечення є такими, що порушують його права (а.с. 1-9).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , зазначаючи наступне.

Позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 9 квітня 1992 року.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-IV, який набув чинності 1 жовтня 2011 року, було внесено зміни до низки актів, в тому числі ст. 13 Закону № 2262 про розмір пенсії за вислугу років у відсотках.

Враховуючи зміни до ст. 13 Закону № 2262, внесені Законом України «Щодо внесення змін в деякі закони України по питання пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV, максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років встановлений у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VIІ внесено зміни до ст. 13 Закону № 2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років встановлений у розмірі 70% сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в ст. 63 Закону № 2262.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

Процент відповідних сум грошового забезпечення, з якого обраховується розмір пенсії позивачу, на даний час складає 70% грошового забезпечення.

Зауважено, що зазначені зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру призначеної позивачу пенсії, що а тому права позивача не порушені.

Також у відзиві вказано, що 11 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», якою змінено розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції).

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103, яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Абзацом 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 рік відповідно до Постанови № 988.

Головним управлінням відповідно до ст. 63 Закону № 2262, Порядку № 45 та постанови Кабінету Міністрів України № 103 здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

Зауважено, що після скасування п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 рішенням Окружною адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року у справі № 826/12704/18 інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не приймалося.

На переконання відповідача, скасування п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 не є підставою для перерахунку пенсії в розумінні ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки вказана постанова визначала виключно процедуру перерахунку та виплати пенсії.

Також у відзиві на позов відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду із даним позовом із пропуском строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, так як позивачу мав бути відомий розмір пенсії, яку він отримує.

Позивач вважає, що його право порушено з 1 січня 2016 року, в той же час з позовом до суду звертається лише 30 грудня 2021 року.

Зауважує, що незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Посилається при цьому на постанови Верховного Суду від 27 січня року у справі № 420/3001/19, від 25 лютого 2020 року у справі № 360/1870/19, від 27 серпня 2021 року по справі № 1.380.2019.000974, від 3 вересня 2021 року у справі №460/1904/19 (а.с. 40-41).

Ухвалою суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с. 32).

Ухвалою суду від 3 лютого 2022 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 1 березня 2022 року (а.с. 44).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Через військову агресію Російської Федерації, внаслідок постійної загрози ракетних ударів по всій території України, обстрілів та загрози сухопутного просування військ Російської Федерації в деяких областях України, з метою збереження життя і здоров`я працівників Донецького окружного адміністративного суду та учасників справ, всі судові справи, призначені до розгляду в судових засіданнях в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, були зняти із розгляду, про що на офіційному сайті Донецького окружного адміністративного суду було опубліковано відповідне оголошення.

Як наслідок, судове засідання у справі, призначене на 1 березня 2022 року, не відбулось.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX відповідно, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень ст. 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території, зокрема, Донецької області, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду проводити судові засіданні в приміщенні суду за адресою: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2, є небезпечним.

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року у зв`язку із можливістю тимчасово, на період дії воєнного стану, проводити Донецьким окружним адміністративним судом відкриті судові засідання в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, призначено підготовче засідання у справі на 29 листопада 2022 року об 11-30 год в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с. 54-55).

Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 12 грудня 2022 року о 16-00 год в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4 (а.с. 59-60).

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року суд вирішив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 64-65).

Ухвалою суду від 29 грудня 2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта громадянина України НОМЕР_1 від 18 квітня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання згідно паспорта: АДРЕСА_1 , місце проживання згідно довідки від 16 серпня 2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; є пенсіонером, якому призначено пенсію за вислугу років згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 14 лютого 2003 року; має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 29 квітня 2021 року (а.с. 15-20).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 40, 43, 66).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач з 31 грудня 2002 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при цьому згідно наданого суду протоколу від 8 жовтня 2014 року вислуга років позивача склала 32 років; пенсія призначена у розмірі 86% основного грошового забезпечення. До складу грошового забезпечення для обчислення пенсії (2 515,63 грн) враховано: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливо важливі завдання, премія; основний розмір пенсії склав 2 163,44 грн; розмір пенсії з урахуванням доплати (в розмірі 1 111,59 грн) та надбавок до пенсії (1 366,60 грн) склав 4 641,63 грн (а.с. 26, 28).

Відповідно до пояснень відповідача, з 1 січня 2016 року на підставі довідки № 6228лк від 13 березня 2018 року про розмір грошового забезпечення, отриманої від Головного управління МВС України в Донецькій області, згідно якої до складу грошового забезпечення для розрахунку розміру пенсії включено: посадовий оклад 3 000,00 грн; оклад за військовим (спеціальним званням) - 2 200,00 грн; надбавка за стаж служби 50% - 2 600,00 грн; премія 6,24% - 486,72 грн; всього 8 286,72 грн; - на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року було здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії, при цьому змінено відсоток грошового забезпечення для розрахунку призначеної позивачу пенсії, який за наслідком проведеного перерахунку склав 70% грошового забезпечення (а.с. 24).

Основний розмір пенсії після перерахунку склав 5 800,70 грн (а.с. 24).

При цьому позивачу здійснювалась доплата за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року в загальному розмірі 42 443,28 грн наступним чином: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року щомісячно виплачувалось 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, а саме - 884,24 грн щомісячно; з 1 січня 2020 року до 30 червня 2021 року щомісячно виплачувалось 100% різниці між місячним розміром отриманої пенсії з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме - 1 768,47 грн (зв.бік а.с. 24).

27 жовтня 2021 року позивач звернувся до Державної установи Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області із заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення (а.с. 21).

Листом від 2 листопада 2021 року № С-2379/1 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» позивачу повідомлено, що оновлена довідка про розмір грошового забезпечення від 27 жовтня 2021 року № 33/25-3336 виготовлена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 1 листопада 2021 року № 33/25-3401 (а.с. 21).

Відповідно до довідки від 27 жовтня 2021 року (вих. № 33/25-3336) про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області», згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988 розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського заступника начальника відділу (апарат Головних управлінь Національної поліції) за листопад 2019 року, складає 18 684,52 грн, в тому числі: посадовий оклад 3 000,00 грн; оклад за спеціальним званням (підполковник поліції) 2 200,00 грн; надбавка за стаж служби 50 % - 2 600,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 59,75% - 4 660,50 грн; премія 49,95% - 6 224,02 грн. У примітці вказано, що довідка складена із врахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/12704/18 від 14 травня 2019 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 (зв.бік а.с. 21).

9 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача із запитом щодо надання інформації стосовно всіх перерахунків призначеної йому пенсії, в тому числі за постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року, а також просив повідомити про рішення, на підставі якого було зменшено відсоток грошового забезпечення з 86% до 70% та підстави такого зменшення (а.с. 2, 24).

Листом від 1 грудня 2021 року відповідач повідомив позивача про те, що в квітні 2018 року з 1 січня 2016 року Управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 на підставі довідки № 6228 лк про розмір грошового забезпечення, основний розмір пенсії після перерахунку склав: 5 800,70 грн, тобто 70% від загальної суми грошового забезпечення (8 286,72 грн). Також відповідач зазначив, що підстави для перерахунку пенсії позивача з 70% до 86% сум грошового забезпечення відсутні, так як пунктом 23 Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, за якими максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, передбаченого ст. 43 цього закону (а.с. 24-25).

16 листопада 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо перерахунку розміру призначеної йому пенсії на підставі оновленої довідки № 33/25-3336(а.с. 23).

Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2021 року відповідачем було прийнято рішення № 700 «Про відмову в перерахунку пенсії» надану заяву позивача від 16 листопада 2021 року, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України від 4 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі вказаної довідки.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262 та п. 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262 або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, установлених законодавством. Відповідно до п. 2 Порядку № 45 уповноваженні структурні підрозділи відповідного відомства повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям; Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях, м. Києві про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. На теперішній час повідомлень щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахункам від Пенсійного фонду України та уповноважених структурних підрозділів відповідних відомств не надходило (а.с. 23).

Листом від 24 листопада 2021 року (вих. № 0500-1510-8/110369) відповідач повідомив позивачу, що прийняте Головним управлінням було прийнято рішення 19 листопада 2021 року № 700 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України від 4 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі вказаної довідки; до листа додано копію цього рішення (а.с. 22).

Як вбачається з протоколу від 18 листопада 2021 року, розмір пенсії, яку отримує позивач, встановлено у розмірі 70% основного грошового забезпечення; розмір грошового забезпечення, з якого розраховується даний відсоток, складає 8 286,72 грн, яке складається з: посадового окладу 3 000,00 грн; окладу за військове звання 2 200,00 грн; процентної надбавки за стаж служби 50% 2 600,00 грн; премії 6,24% 486,72 грн; основний розмір пенсії після перерахунку складає 5 800,70 грн (8 286,72 грн х 70%) при вислузі 32 роки); з урахуванням доплати (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 в розмірі 2 000,00 грн) та надбавок (як учаснику бойових дій та за особливі заслуги у розмірі 1 152,40 грн) загальний розмір пенсії складає 8 953,10 грн (а.с. 27).

Згідно виписки з Електронного кабінету позивача (особистий кабінет на веб-порталі України) станом на 10 грудня 2021 року загальний розмір призначеної позивачу пенсії складає 9 001,10 грн, з якої: основний розмір пенсії (70% грошового забезпечення) 5 800,70 грн, доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 - 2 000,00 грн, надбавки як часнику бойових дій 523,50 грн, доплата за особливі заслуги 676,90 грн (а.с. 28-29).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру призначеної йому пенсії з 1 січня 2016 року з 86% до 70% та рішення, яким йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного позову із даним позовом.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм частин 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно ст. 1 Закону України № 1058-IV від 9 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

За своєю правовою природою пенсія є єдиним (або основним) джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).

Згідно з практикою Європейського Суду з Прав Людини, пенсія підпадає під захист ст. 1 Протоколу 1 (право власності). Зокрема, у своїй практиці ЄСПЛ інтерпретує поняття майно дуже широко, та зараховує до нього рухоме і нерухоме майно, а також майнові і немайнові інтереси. Неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що позбавлення особи майна є втручанням у право власності особи (зокрема, у справах Andrejeva v. Latvia (App. № 55707/00, § 77) Stummer v. Austria (App. № 37452/02, § 82),ЄСПЛ підтвердив, що принципи, які застосовуються у справах щодо порушення ст. 1 Протоколу 1, поширюються на пенсії). Якщо чинне законодавство держави передбачає пенсійні виплати, це повинно розглядатись як таке, що генерує майновий інтерес (Carson and Others v. the United Kingdom, App. № 42184/05, § 64, Lakicervic and others v. Monte).

У справі Muller v. Austria (App. 5879/72) на той час Європейська комісія з прав людини встановила, що коли особа робить обов`язкові внески до Пенсійного фонду, в неї виникає право власності на частку цього фонду.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, наведеної в його рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (справа 1-13/2013) і № 9-рп/2013 (справа № 1-18/2013), неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист, підтверджується, також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку, обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав б судовому захисту протягом 3 років, а такий ж обов`язок держави перед громадянином - 6 місяцями.

На підставі аналізу положення ч. 1 ст. 122 КАС України в системному зв`язку з положенням ч. 2ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також враховуючи наведені вище правової позиції Конституційного Суду України та практику Європейського Суду з Прав Людини, суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з нарахуванням, розрахунком та виплатою пенсії за минулий час може бути подано без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацами 1 та 2 п. 5 Порядку № 45 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2020 року (далі - Постанова № 103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом 1 цього пункту.

При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по адміністративній справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Таким чином, зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 5 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін та до якої входили наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови, надбавка за почесне звання "заслужений" чи "народний", доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, надбавка за спортивні звання, премія.

Пунктом 3 Постанови № 103 встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Згідно з п. 5 Постанови № 103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до п. 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі № 826/12704/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року (отже, набуло чинності 19 листопада 2019 року), визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

У вказаних рішеннях суди дійшли висновку, що п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 передбачає перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премій, виплачених поліцейським у січні 2016 року, хоча фактично додаткові види грошового забезпечення поліцейським були затверджені лише у квітні 2016 року наказом МВС України № 260 від 6 квітня 2016 року.

За таких обставин оскаржуваний пункт 3 Постанови № 103 у відсотковому співставленні встановлює зменшення виплати пенсії у порівнянні з тими умовами, які вони мали до його прийняття, фактично звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам, а тому звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.

Таким чином, Кабінет Міністрів України, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, після скасування в судовому порядку п. 3 Постанови № 103 позивач набув право на врахування всіх видів грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 988, яка набрала чинності 2 грудня 2015 року, якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

Відповідно до ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських,наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року № 260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 3 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядком № 260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (п. 4 Порядку № 260); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п. 5 Порядку № 260); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (п. 6 Порядку № 260); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п. 7 Порядку № 260); надбавка за почесне звання "заслужений" (пункт 8 Порядку № 260); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (п. 9 Порядку № 260); доплата за вчене звання (п. 10 Порядку № 260); доплата за службу в нічний час (п. 11 Порядку № 260).

Крім цього, пунктом 13 Порядку № 260 передбачено, що поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу. Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі.

Таким чином, починаючи з 19 листопада 2019 року (з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/12704/18) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Оскільки пункт 3 Постанови № 103, що стосується перерахунку розміру грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), визнано нечинним судовим рішенням у справі № 826/12704/18, яке набрало законної сили 19 листопада 2019 року, враховуючи приписи ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на отримання пенсії в перерахованому розмірі, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановами № 988 і № 260 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, - з 1 грудня 2019 року.

Суд застосовує, як норми прямої дії, ч. 2 ст. 3, ст. 8, ст. 19, ст. 46, ч.ч. 1 та 2 ст. 55 Основного Закону України та ст.ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки після набрання чинності судовими рішеннями у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 держава, в особі її органів виконавчої влади, не вчинила жодних дій на відновлення порушених прав осіб, в тому числі і позивача, які були порушенні внаслідок прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 103 від 21 лютого 2018 року в частині її положень, які в подальшому визнані нечинними.

Суд зауважує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За висновком суду під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення № 700 від 19 листопада 2021 року про відмову у перерахунку розміру пенсії позивача на підставі довідки № 33/25-3336 від 27 жовтня 2021 року про розмір грошового забезпечення, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України.

Як наслідок, зазначене рішення є протиправним.

Отже, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача № 700 від 19 листопада 2021 року та зобов`язати відповідача здійснити з 1 грудня 2019 року перерахунок та виплату позивачу пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» № 33/25-3336 від 27 жовтня 2021 року про розмір грошового забезпечення, з урахуванням грошового забезпечення у розмірі 18 684,52 грн без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру раніше призначеної пенсії з 86% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату позивачу у повному обсязі заборгованості з пенсії із визначенням основного розміру пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат, суд виходить з такого.

Як вже зазначалось судом, згідно п. 3 Постанови № 103 (в редакції, чинній до 1 січня 2020 року) визначено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Також у зазначеному пункту вказано, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідно до п. "а" ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, листопада 1998 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовця надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 95 %, до категорії 2, - 90 %.

Законом України від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 1 квітня 2014 року, було внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до яких зазначена частина має наступну редакцію: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України за результатом розгляду справ, пов`язаних із реалізацією права особи на соціальний захист, сформулював правову позицію (Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99усправі щодо права на пільги та Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій), згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких належать і громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

За правовою позицією Конституційного Суду України необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності зазначеної категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно із ч. 1ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, прийнятого з приводу роз`яснення ч. 1 ст. 58 Конституції України, зазначені нормативно-правові приписи щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що їх дія починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІщодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі до 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та інших осіб, на яких розповсюджується дія Закону № 2262-ХІІ, має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла саме на момент призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшла і колегія Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 квітня 2018 року справа № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Крім того, відповідно до рішення Верховного Суду від 4 лютого 2019 року, прийнятого за наслідками розгляду зразкової справи № 240/5401/18, суд дійшов висновку, що внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не у разі перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5ст. 242 КАС України).

Також суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист").

Враховуючи встановлені судом обставини та беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи та Рішення Конституційного Суду України, суд дійшов висновку, що відповідачем відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність дій щодо зменшення з 1 січня 2018 року основного розміру призначеної позивачу пенсії з 86% розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, встановленого на час призначення пенсії, до 70% зазначеного розміру.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги позивача і в цій частині позовних вимог підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 816,00 грн, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 30 грудня 2021 року (а.с. 10), суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 205, 242-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання згідно паспорта: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо проведення з 1 січня 2016 року перерахунку розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії виходячи із розміру 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за період з 1 січня 2016 року по 30 листопада 2019 року, виходячи із розміру 86% грошового забезпечення, зазначеного у довідці № 6228лк від 13 березня 2018 року, та здійснити виплату перерахованої пенсії - з врахуванням раніше сплачених сум.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19 листопада 2021 року № 700 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року на підставі довідки від 27 жовтня 2021 року № 33/25-3336 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданої Державною установою «Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 1 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Донецькій області» від 27 жовтня 2021 року № 33/25-3336 , із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій і доплат), виходячи із розміру 86% від грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої пенсії - з врахуванням раніше сплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання згідно паспорта: АДРЕСА_1 ) судові витрати останнього у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна