Справа № 400/546/22
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2022-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

29 грудня 2022 р. № 400/546/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу,

за позовом:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
до відповідача:ОСОБА_1 , , АДРЕСА_1
про:стягнення податкового боргу в сумі 129 914,21 грн,

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2022 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі позивачка) ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення з відповідачки в дохід держави податкового боргу в сумі 129 914,21 гривні.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що відповідачка не сплатила узгоджену суму податкового зобов`язання та згідно із розрахунком податкової заборгованості має податковий борг у сумі 129 914,21 грн, який відповідно до розрахунків позивача включає в себе донараховані штрафні санкції pf податковим повідомленням-рішенням (далі ППР) (форма «Ш») № від 05.12.2019 у сумі 8600,00 грн і нараховану пеню на ППР (форма «Р») № від 22.12.2008 в розмірі 121 314,41 гривні.

У відзиві на позовну заяву відповідачка заперечила проти задоволення позову, обґрунтувавши свою позицію тим, що:

податкова заборгованість за ППР (форма «Р») № від 22.12.2008 вже була предметом судового розгляду, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2009 у справі № 2-а-3618/09/1470, залишеного без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2012, позов податкового органу до відповідачки задоволено; зазначене рішення нею виконано шляхом погашення відповідного податкового боргу;

податковий борг за ППР (форма «Р») № від 22.12.2008 має всі ознаки безнадійного податкового боргу, а тому в позивача були відсутні підстави для нарахування пені в сумі 121 314,21 гривні;

позивачем не долучено до матеріалів позову акт № 005068/14-29-50-06/ НОМЕР_1 від 15.11.2019, який став підставою для складання ППР від 05.12.2019 № ; цей акт відповідачка не отримувала, у відповідній перевірці участі не брала;

позивач безпідставно включив до переліку доказів на підтвердження податкового боргу податкові вимоги від 22.01.2008 № 1/18 та від 28.03.2008 № 2/146;

ППР (форма «Ш») № від 05.12.2019 відповідачка не отримувала, а тому вказаний в ньому податковий борг вважати узгодженим нема підстав.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з пунктом 1 наказу Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 № 16-о «Про тимчасове припинення відправки поштової кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану» тимчасово припинено відправку вихідної кореспонденції Миколаївського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку.

30.05.2022 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу строк для подання до суду позовної заяви із зазначенням актуальної адреси місця проживання відповідачки, а також надання суду доказів направлення їй копії позовної заяви з додатками на адресу, вказану в листі Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 29.01.2022 № 19.03.03-11/532/22.

В установлений судом строк позивач подав до суду уточнену позовну заяву, а також докази направлення її копії відповідачці.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 продовжено розгляд справи.

Ухвали суду від 17.01.2022 і від 13.06.2022 отримані відповідачкою 14.06.2022 наручно безпосередньо в приміщенні суду.

22.06.2022 через канцелярію суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву.

03.11.2022 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про витребування з позивача доказів, а саме:

а) копію акта від 15.11.2019 № 005068/14-29-50-06/, на підставі якого складено податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») від 05.12.2019 № ;

б) копію документів, що підтверджують надсилання відповідачці акта від 15.11.2019 № 005068/14-29-50-06/;

в) копію податкового повідомлення-рішення (форма «Р») від 22.12.2008 № ;

г) розрахунок нарахованої відповідачці пені ІКП на борг минулих років з 09.01.2009 по 26.12.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 22.12.2008 № в розмірі 121 314,41 гривні.

Ухвалу суду про витребування доказів від 03.11.2022 позивач не виконав, про причини не подання вказаних доказів суд не повідомив.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 07.04.2003 по 08.07.2014 була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

За сумами податкового боргу ОСОБА_2 органами податкової інспекції сформовано податкові вимоги:

від 22.01.2008 № 1/18 (форма «Ф1») на суму 182,06 грн, яку боржниця не отримала у зв`язку з відсутністю за адресою, куди було надіслано вимогу, що підтверджується відповідною поміткою на конверті;

від 28.03.2008 № 2/146 (форма «Ф2») на суму 381,37 грн, яку боржниця не отримала у зв`язку із закінченням строку зберігання, що також підтверджується відповідною поміткою на конверті.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2012 у справі № 2-а-3618/09/1470 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2009 року залишено без змін.

В описовій частині вказаної ухвали встановлено, що:

на «… підставі акта перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22 грудня 2008 року, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 48449 грн. 50 коп. за основним платежем та 24224 грн. 75 коп. за штрафними санкціями. Зазначене рішення отримано ФОП ОСОБА_2 25 грудня 2008 року, що підтверджується відповідним повідомленням, однак податкове зобов`язання відповідачем не сплачено.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2009 року позовні вимоги ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь державного бюджету заборгованість в сумі 72674 грн. 25 коп.»

Відповідно до постанови заступника начальника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Іванченка Івана Вікторовича про закінчення виконавчого провадження від 17.12.2019 у ВП № 17138368 у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документу постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-3618/09/1470, виданого 18.01.2010, щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в загальному розмірі 72674,25 грн закінчити.

Зі змісту цієї постанови також слідує, що ОСОБА_2 у період здійснення виконавчого провадження змінила прізвище на Шляхта.

На підставі Акта перевірки від 15.11.2019 № 005068/14-29-50-06/ НОМЕР_1 позивачем прийнято ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш»), яким на відповідачку на підставі статей 122/126 ПК України за затримку несплати грошового зобов`язання в сумі 43000,00 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 8600,00 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Це ППР було надіслано відповідачці на її адресу місця проживання рекомендованим листом, але його вона не отримала у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою форми № 20 від 08.01.2020.

Згідно з Розрахунком податкової заборгованості від 11.08.2021 загальна сума несплаченого податкового зобов`язання відповідачки становить 129 914,41 грн, з яких:

8600,00 грн це донараховані штрафні санкції за ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш»);

121 314,21 грн це нарахована пеня на ППР від 22.12.2008 № (форма «Р»).

Розмір податкового боргу відповідачами підтверджується також витягом з інтегрованої картки платника станом на 31.12.2020.

З метою стягнення з відповідачки податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Що стосується нарахованої пені на борг минулих років з 09.01.2009 по 26.12.2019 на ППР від 22.12.2008 № (форма «Р») в сумі 121 314,21 грн, суд зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б наявність у відповідачки вказаного грошового зобов`язання.

З метою з`ясування всіх обставин у справі Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 03.11.2022 про витребування у позивача доказів, які могли б підтвердити або спростувати правомірність нарахування ним пені на борг минулих років з 09.01.2009 по 26.12.2019 на ППР від 22.12.2008 № (форма «Р»), а саме:

копію податкового повідомлення-рішення (форма «Р») від 22.12.2008 № ;

розрахунок нарахованої відповідачці пені ІКП на борг минулих років з 09.01.2009 по 26.12.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 22.12.2008 № в розмірі 121 314,41 гривні.

Ухвала суду про витребування доказів від 03.11.2022 позивач не виконав, про причини не подання вказаних доказів суд не повідомив.

Без цих доказів встановити факт наявності (відсутності) грошового зобов`язання відповідачки у сумі 121 314,21 грн не можливо.

Відповідно до частини дев`ятої статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Тому суд прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви в частині стягнення податкового боргу в сумі 121 314,21 грн без розгляду.

Щодо донарахованих штрафних санкцій за ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш») у сумі 8600,00 грн суд вказує на таке.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з абзацом першим пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до абзацу другого пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд встановив, що ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш») позивач надіслав відповідачці на поштову адресу, де вона зареєстрована, але воно не було нею отримано у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою форми № 20 від 08.01.2020.

Таким чином, ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш») вважається врученим відповідачці у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, тобто 08.01.2020. Щодо цього ППР відповідачка не розпочала процедуру оскарження, а відповідна сума податкового зобов`язання є несплаченою.

Відтак вищезазначена сума податкового зобов`язання вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вище суд встановив, що ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш») вважається врученим відповідачці у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, тобто 08.01.2020.

Таким чином, для з`ясування питання про те, чи зобов`язаний був позивач надсилати відповідачці податкову вимогу за грошовим зобов`язанням, встановленим ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш»), необхідно з`ясувати чи мала відповідачка станом на 08.01.2020 непогашений податковий борг.

За сумами податкового боргу відповідачці органи податкової інспекції сформовали податкові вимоги:

від 22.01.2008 № 1/18 (форма «Ф1») на суму 182,06 грн, яку боржниця не отримала у зв`язку з відсутністю за адресою, куди було надіслано вимогу, що підтверджується відповідною поміткою на конверті;

від 28.03.2008 № 2/146 (форма «Ф2») на суму 381,37 грн, яку боржниця не отримала у зв`язку із закінченням строку зберігання, що підтверджується відповідною поміткою на конверті.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2012 у справі № 2-а-3618/09/1470, яке відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України має преюдіціальне значення при розгляді цієї справи, встановлено факт наявності у відповідачки податкового боргу в сумі 72674,25 гривні.

Виконавче провадження № 17138368 щодо стягнення цього зобов`язання було закінчене 17.12.2019 відповідно до постанови заступника начальника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Іванченка Івана Вікторовича про закінчення виконавчого провадження.

Отже, податковий борг позивачки у сумі 72674,25 грн за ППР (форма «Р») від 22.12.2008 № було погашене до 17.12.2019.

Відповідно до розрахунку податкової заборгованості відповідачки від 11.08.2021 за період з 09.01.2009 по 26.12.2019 їй було нараховано пеню ІКП на борг минулих років з 09.01.2009 по 26.12.2019 на податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 22.12.2008 № .

Таким чином, згідно з матеріалами справи у період з дня погашення відповідачкою податкового боргу, що відбулося до 17.12.2019, по 08.01.2020 (дата, коли вважається, що ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш») було вручено відповідачці) за даними позивача мало місце не погашене грошове зобов`язання лише з нарахованої пені в розмірі 121 314,41 гривні.

Однак, вище суд зазначив, що без доказів, які суд витребовував у позивача, і які не були ним подані до суду, встановити факт наявності (відсутності) грошового зобов`язання відповідачки у сумі 121 314,21 грн не можливо.

Як наслідок, не можливо встановити факт наявності (відсутності) непогашеного податкового боргу станом на 08.01.2020 і, відповідно, обов`язку позивача надіслати відповідачці податкову вимогу за грошовим зобов`язанням, встановленим ППР від 05.12.2019 № (форма «Ш»).

З огляду на вищенаведене, враховуючи частину дев`яту статті 80, пункт 9 частини першої статті 240 КАС України, суд прийшов до висновку, що і в цій частині позов необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки позов залишений без розгляду у зв`язку з не поданням позивачем витребуваних судом доказів, тому відсутні підстави для повернення позивачу сплаченого ним судового збору за подання цього позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 80, 240, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позов Головного управління ДПС у Миколаївській області ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки в дохід держави податкового боргу в сумі 129 914,21 грн без розгляду.

2. Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до суду.

3. Направити копії цієї ухвали учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук