Справа № 420/17920/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65074) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому позивачка просить суд:- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення та нарахування їй як учаснику бойових дій до 5 травня щорічної разової грошової допомоги за 2022 рік, передбаченої ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в неповному розмірі; - зобов`язати відповідача призначити та нарахувати їй як учаснику бойових дій до 5 травня щорічної разової грошової допомоги за 2022 рік, передбаченої ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 8179,00грн.

Позивачка зазначила, що вона має статус учасника бойових дій та має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня.

При виплаті відповідачем щорічної разової грошової допомоги в 2022 році був сплачений розмір щорічної разової грошової допомоги з обмеженням фіксованою сумою 1491,00 грн, а не в повному розмірі п`ять мінімальних пенсій за віком, установлених для осіб, які втратили працездатність станом на 01.01.2022 року.

Відповідачем при здійсненні соціальної виплати щорічної разової грошової допомоги за 2022 рік до 5 травня, безпідставно було застосовано положення постанови Кабінета Міністрів України від 07.05.2022 року №540 «Деякі питання виплати у 2022 році щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Постанова КМУ N 540) щодо розміру виплати щорічної разової грошової допомоги за 2022 рік до 5 травня, оскільки на час виплати вже вступило в силу рішення Конституційного Суду України № 3-рп 2020 від 27.02.2020 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 27.02.2020 року.

Таким чином, їй повинна бути нарахована та виплачена щорічна разова грошова допомога за 2022 рік до 5 травня у розмірі встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, які порушують її права та просила задовольнити позовні вимоги.

Позов прийнятий до розгляду та відкрите провадження у справі ухвалою суду від 12.12.2022 року. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.263 КАС України.

Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі відправлена на електрону адресу відповідача. Станом 28.12.2022 року відзив на позов до суду не надійшов.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.01.2022 року.

На виконання вимог Постанови КМУ N 540 їй виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік у розмірі 1491,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним розрахунком, вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення їй розміру щорічної разової грошової допомоги у порівнянні із Законом, позивачка звернулась до суду.

Судом також встановлено, що Верховним Судом здійснений перегляд в касаційному провадженні рішення по справі № 580/2869/22. Відповідно до ухвали про відкриття касаційного провадження перегляд здійснювався з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень ст. 13 Закону № 3551-XII та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 13.01.2021 року у зразковій справі №440/2722/20. Крім того, Суд також здійснить перевірку необхідності формування Верховним Судом правового висновку щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. Верховний Суд також зазначив, що перегляд оскаржуваного судового рішення у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши матеріали справи №420/17920/22, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України застосувати правові висновки Верховного Суду викладені у справі №580/2869/22, згідно з якими у 2022 році правомірно виплачується щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік у розмірі, встановленому Постановою КМУ N 540.

Правові висновки Верховного Суду в постанові від 01.12.2022 року по справі №580/2869/22 полягають у наступному.

Частиною другою ст.19 Конституції встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року у справі 1-247/2018 (3393/18) ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має застосовуватись такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком".

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3). Крім того, підпунктом 2 пункту 4 вказаного Указу постановлено Кабінет Міністрів України невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. У подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, діє на час розгляду даної справи у зв`язку з його продовженням Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 «Про продовження воєнного стану в Україні , затвердженого Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі ст.1 Закону №389-VІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З огляду на запровадження в Україні воєнного стану, колегія суддів зазначила, що одним із важливих моментів для здійснення судового контролю правомірності дій і рішень суб`єктів владних повноважень є адекватна оцінка адміністративними судами заходів публічної влади (парламенту, глави держави, уряду, центральних органів виконавчої влади, спеціальних органів), які вживаються нею у воєнний час і які є необхідними для подолання збройної агресії російської федерації проти України, зокрема, щодо виділення/перерозподілу фінансових ресурсів для забезпечення заходів військового стану та проведення мобілізації. Такі фінансові заходи є необхідними, проте інколи вони можуть здаватися незвичними, неординарними і надмірними для мирного часу.

Доцільність вжиття вищезазначених фінансових заходів визначається законодавчою та виконавчою гілками державної влади, а межі судового контролю повинні полягати в тому, наскільки вони є сумісними з Конституцією та законами України. При цьому рішення суб`єктів владних повноважень стосовно виділення чи перерозподілу фінансових ресурсів на соціальні програми у зв`язку з потребами першочергового фінансування потреби оборони країни не повинні спричиняти свавілля, а навпаки, заслуговувати на підтримку громадян, а для цього такі зусилля парламенту, глави держави, уряду в умовах воєнного стану повинні бути належним чином умотивовані та донесені до відома суспільства.

При цьому обмеження прав людини і громадянина під час війни може бути цілеспрямованим і масовими, однак очевидним є те, що в умовах воєнного стану підстави для його виправдання є іншими ніж у мирний час. Питання оцінки таких обмежень обумовлюються, серед іншого, тим, що у військовий час органи державної влади з метою здійснення оборони держави можуть надавати перевагу аргументам, які обумовлюють посилення обороноздатності (потреби оборони), а не тим, які націлені на індивідуальні права.

Так, частиною 2 ст.20 Закону №389-VІІІ передбачено, що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені ч.2 ст.64 Конституції України.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24,25,27,28,29,40,47,51,52,55,56,57,58,59,60,61,62,63 цієї Конституції.

Правовідносини щодо соціального захисту громадян регулюються ст.46 Конституції України, яка не передбачена ч.2 ст.64 Конституції України. Тобто, право соціального захисту, гарантоване ст.46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Абзацом 3 пп.2 п.22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Відповідно до ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених цією Конституцією.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до ст.46 Конституції та законів України.

Згідно з частинами 1,2 ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем`єр-міністр України.

Відповідно до частини сьомої статті 20 та абзацу 3 пп.2 п.22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» Кабінет Міністрів України постановою ("Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») затвердив Порядок N 540.

Верховний Суд вважав за необхідне сформулювати такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- право позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи, на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону №3551-ХІІ, підпадає під гарантії, передбачені ст.46 Конституції України, які відповідно до ст.64 Конституції України можуть бути тимчасово обмежені в умовах воєнного або надзвичайного стану;

- положення ч.7 ст.20 та абзацу 3 пп.2 п.22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» як спеціального закону, що прийняті у 2022 році, не визнавалися Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов`язковими для виконання всіма суб`єктами приватного та публічного права;

- Кабінет Міністрів України відповідно до пунктів 3, 7 ст.116 Конституції України, ч.7 ст.20 та абзацу 3 пп.2 п.22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України», з огляду на запровадження в Україні воєнного стану та для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, зокрема і щодо порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань;

- з огляду на запровадження в Україні воєнного стану та для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації, виходячи з наявних/обмежених фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування, прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо тимчасового порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, що стосується разової (несистематичної, додаткової до пенсії та інших видів соціальних виплат) грошової допомоги від держави, ніяким чином не може розцінюватися, як звуження права на соціальний захист, таке рішення покликане, передусім, фінансово забезпечити заходи правового режиму воєнного стану в Україні та заходи загальної мобілізації;

- з огляду на положення пунктів 3, 7 ст.116 Конституції України, вимоги підпункту 2 пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 року ;64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, керуючись частиною сьомою статті 20 та абзацом 3 пп.2 п.22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України» Кабінет Міністрів України постановою від 07.05.2022 року №540 затвердив порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, яким установлено, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році виплачується, зокрема, у такому розмірі: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;

- з огляду на імперативні вимоги частини другої ст.19 Конституції України (органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України) та норми пункту 2 Положення N 280 (Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства), Пенсійний фонд України та його територіальні органи під час вирішення питання щодо нарахування та виплатити позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи, щорічної разової грошової допомогу до 5 травня за 2022 рік повинні керуватися положеннями Порядку N 540.

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст.20 Закону №389-VІІІ, ч.7 ст.20 та абзацу 3 пп.2 п.22 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України», колегія суддів доходить висновку, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою N 540.

Колегія суддів вважала безпідставним посилання позивача на рішення Верховного Суду від 29.09.2020 року у зразковій справі №440/2722/20, оскільки після прийняття вказаного рішення відбулася зміна законодавства у частині врегулювання виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, а також суттєво змінилися обставини, а саме введення воєнного стану в Україні, який триває і на сьогодні.

Враховуючи викладене, суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України вважає необхідним застосувати правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 01.12.2022 року у справі №580/2869/22, згідно з якими у 2022 році правомірно виплачується щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік у розмірі, встановленому Постановою КМУ N 540. Отже позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65074, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо призначення та нарахування як учаснику бойових дій до 5 травня щорічної разової грошової допомоги за 2022 рік, передбаченої ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в неповному розмірі та зобов`язання призначити та нарахувати як учаснику бойових дій до 5 травня щорічної разової грошової допомоги за 2022 рік, передбаченої ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у сумі 8179,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.